Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- חדשות משפחת ג'נינגס -‬
‫הרבה אנשים חושבים‬ ‫שעלוני חדשות לחג הם מנהג נדוש ומיושן.‬
‫אבל במשפחה שלנו,‬
‫זאת מסורת מכובדת, אז הנה זה בא.‬
‫"חברי יקרים, קרובי משפחה‬ ‫ותושבי הארץ באשר הם.‬
‫"חזרנו, אחרי הפסקה קלה בת שנה,‬
‫"כדי לדווח על החידושים‬ ‫הנפלאים במשפחת ג'נינגס.‬
‫"החיים פשוט טסים,‬
‫"אבל זה מה שקורה כשהחיים שלך מדהיפלאים.‬
‫"בגיל עשר בלבד,‬
‫"הבת שלנו, ביאטריקס,‬
‫"הפכה לאדם הצעיר ביותר‬ ‫שהתקבל אי פעם לאוניברסיטת הארוורד.‬
‫"והבן הבכור שלנו, דניאל,‬
‫"המאמצים שלו ממשיכים לסייע‬ ‫בניסיון למנוע משבר הומניטרי באפריקה‬
‫"ולבנות מערכת טיהור מים‬
‫"שתספק מי שתייה נקיים לאלפי אנשים.‬
‫"בן זוגי האהוב,‬
‫"ולנטינו, מנהל דוג'ו קרטה מצליח.‬
‫"הוא גם מביים‬ ‫את מופע חג המולד השנתי בעיירה,‬
‫"שהוא גם האירוע‬ ‫הגדול ביותר של השנה בהאדלי פולס.‬
‫"ואם אתם תוהים מה איתי,‬
‫"אז המאמצים שלי סוף סוף השתלמו,‬
‫"והצלחתי למכור השנה‬ ‫את ג'נינגס תעופה ולצאת לפנסיה מוקדמת.‬
‫"אני תמיד מחפשת הרפתקאות חדשות.‬
‫"האחרונה שבהן היא להגשים את חלומו‬ ‫של דניאל ולסייע בקידום אנרגיה ירוקה‬
‫"בכך שנצא לטיול משפחתי‬ ‫סביב העולם בכדור פורח סולרי."‬
‫באמת? מי עדיין שולחת עלוני חדשות לחג?‬
‫כמה מזה אפשר לסבול?‬
‫אין צורך, אני יודעת מה התשובה.‬
‫אני אישית לא הייתי שולחת‬ ‫מכתב כזה בחיים. למה, שאלת?‬
‫ההישגים של המשפחה שלי‬ ‫לא ממש ראויים לתשומת לב תקשורתית.‬
‫זאת הקטנה שלי, דורה. הכי חמודה שיש.‬
‫אבל בגלל מארוול,‬ ‫היא חושבת שיש לה כוחות-על.‬
‫שרירי-על?‬
‫טוב, אפשר למחוק את זה.‬ ‫לא משנה. בואי ניכנס למכונית.‬
‫ותעשי לי טובה,‬ ‫תזהירי אותי לפני שתנסי שוב לעוף.‬
‫בסדר, אמא.‬
‫אני יודעת שכולם חושבים‬ ‫שהילדים שלהם מיוחדים, אבל די, באמת.‬
‫אני מציע את בוב‬ ‫לתפקיד טייס המשנה. הוא נווט מלידה.‬
‫ויש לנו גם את גרנט.‬
‫הוא חושב שהוא לוחם נינג'ה.‬
‫החבר היחיד שלו הוא‬ ‫בובה ממולאת בשם "בוב הקוף".‬
‫באמת חייבים לנסוע לדודה סטייסי?‬ ‫-הם קרובים שלנו, ועכשיו כריסמס.‬
‫למה אי אפשר לנסוע לבית של ג'קי?‬
‫מי?‬ ‫-החברה שלך ג'קי, מהמכתב.‬
‫הם נשמעים אדירים.‬
‫אתן חברות, נכון?‬
‫לא. כן, היינו חברות.‬
‫סוג של. מזמן.‬ ‫-אני רוצה לטוס בכדור הפורח שלה.‬
‫טוב, אני אספר לך משהו‬ ‫על חברתי הטובה, ג'קי.‬
‫אין דבר שהייתי רוצה יותר‬ ‫מלבוא אליה בלי הזמנה‬
‫ולראות את האמת על הדמיונות…‬
‫שכח מזה.‬
‫תכניס את הכתובת החדשה‬ ‫של דודה סטייסי, ואל תוריד משחקים.‬
‫מה?‬
‫כן.‬
‫תיכנסי, בסדר, דורה?‬ ‫-זה בעלי המקסים, החולם.‬
‫כשהוא רואה בית למכירה,‬
‫הוא חושב שזאת הזדמנות להרוויח בגדול.‬
‫תסתכלי.‬ ‫-הוא חולם, ואני דואגת.‬
‫אין לנו כסף לקנות עכשיו בית.‬
‫בואי ננגוס בכספי החירום שלנו.‬ ‫-זה לבלוע את כולם.‬
‫הם למקרה חירום, למשל‬ ‫אם יפטרו אותנו, אם יהיה שיטפון או… זומבים.‬
‫הפירורית שלך עוד תחזיר את ההשקעה.‬
‫זה פשוט לוקח קצת יותר זמן מהמתוכנן.‬
‫קצת.‬ ‫-מה ג'ון לנון אמר?‬
‫"החיים הם מה שקורה‬ ‫בזמן שאת עסוקה בתכנון תוכניות."‬
‫אני אישית ויתרתי‬ ‫על החלום שלי להיות ממציאה מפורסמת.‬
‫- פירסט יזמות‬ ‫סלון ניסויים -‬
‫אני מהנדסה אמינות ב"סטארטק תעשיות".‬
‫כשמשהו שאתם קונים מתקלקל,‬ ‫כמו שואב האבק הבוער שלנו,‬
‫שזכה לכינוי "שואב המוות"‬ ‫במגזין "קונסיומר ויקלי",‬
‫אני זאת שמתקשרים אליה כדי שתסדר…‬
‫בסדר.‬
‫יצאנו לדרך.‬
‫נראה לי שבוב עשה פיפי במכונית.‬
‫איכס! מה אם יש לי חוש ריח-על?‬
‫זה יהיה הרבה יותר גרוע.‬ ‫-הנסיעה לאחותי תהיה ארוכה.‬
‫כן. בסדר, רכבת מסעות החג של משפחת סנדרס‬
‫יוצאת סוף סוף מהתחנה.‬
‫צ'ו צ'ו!‬
‫רק שעתיים אחרי הזמן. אנחנו משתפרים!‬
‫תבלום!‬
‫גבר.‬ ‫-פתאום נזכרתי.‬
‫שכחנו להגיד לסנטה איפה נהיה.‬ ‫מה אם הוא יראה שאנחנו לא פה,‬
‫וייתן את המתנות שלנו לשכנים?‬
‫קודם כול, אל תצעק "תבלום!",‬ ‫ודבר שני, סנטה יודע.‬
‫איך את יודעת שהוא יודע?‬
‫כי התקשרתי אליו.‬ ‫-ממש דיברת עם סנטה?‬
‫השמן ואני ככה, אחי.‬
‫אח שלי.‬
‫אל תעשי את זה מול אנשים. בסדר.‬
‫- הכריסמס הטוב בחיי -‬
‫זה…?‬
‫העלון של משפחת ג'נינגס.‬ ‫בשנה שעברה הם לא שלחו עלון.‬
‫שאלתי את עצמי מה שלומם.‬ ‫-זה לא יגיד לך כלום.‬
‫זה הדבר הכי מגוחך שהיה אי פעם.‬
‫זה עלון לחג, הם תמיד…‬
‫יהירים? מתרברבים?‬
‫חיוביים מדי.‬
‫זה לא מפריע לך‬ ‫שהיא ממציאה דברים נטולי היגיון‬
‫ומשדרת אותם ל"תושבי הארץ באשר הם"?‬
‫כאילו, "אוי, החיים שלך מדהימים".‬ ‫-איך את יודעת שהיא ממציאה?‬
‫כי זאת מי שהיא. זוכר שהיא אמרה‬ ‫שהיא החברה הכי טובה של מריה קארי,‬
‫ושהיא תשיר בטקס הסיום שלנו,‬
‫אבל אז לאוטובוס של מריה היה במקרה פנצ'ר?‬
‫היא אפילו טענה‬ ‫שהצעת לה נישואים שלוש פעמים.‬
‫טוב, זה מגוחך. רק פעם אחת.‬
‫אני צוחק.‬
‫אתה מגן עליה רק כי כשיצאתם‬
‫הייתם בלהקת קאברים של "נו דאוט".‬
‫לא להקת קאברים.‬ ‫-קראו לה "אין ספק".‬
‫שרנו רק שירים מקוריים.‬ ‫-שנשמעו בדיוק כמו "נו דאוט".‬
‫טוב, תקשיבי, אני לא מגן על אף אחת,‬
‫אבל זה שג'קי מייפה קצת את המציאות לא אומר…‬
‫לאף אחת אין חיים כאלה נהדרים,‬ ‫כאלה מושלמים, כאלה מדהיפלאים.‬
‫כשאת אומרת "אף אחד" את מתכוונת אלינו?‬
‫רוב…‬ ‫-תגידי לי כשתרצי להתחלף.‬
‫בעוד 800 מטרים, צאו ביציאה מימין.‬
‫חשבתי שאחותך עברה לגור יותר קרוב אלינו.‬
‫כבר כמעט חצות, לא?‬ ‫-נכון. באמת רחוק.‬
‫יכול להיות שזה הבית שלה?‬
‫באמת יפה.‬ ‫-את צוחקת עליי?‬
‫ראית את הסנטה על… המזחלת נראתה אמיתית.‬
‫נראה לי שסטייסי זכתה בלוטו.‬
‫היא אמרה שהבית החדש‬ ‫יותר יפה, אבל לא חשבתי שעד כדי כך.‬
‫תישארו במכונית, חבר'ה.‬
‫הודעתי להם שנאחר. אני מקווה שהם עוד ערים.‬
‫אוי, לא.‬
‫לעזאזל.‬
‫שרלוט סנדרס?‬
‫ג'קי ג'נינגס?‬
‫אלוהים אדירים! רובי, הרוקר שלי. היי.‬
‫היי, ג'קס.‬
‫מה אתם עושים פה? הלהקה מתאחדת?‬
‫זה מה שרציתי לשאול.‬ ‫זה לא הבית של אחותי, סטייסי?‬
‫לא, טמבלית, זה הבית שלי.‬
‫את בטוחה שהכנסת את הכתובת הנכונה?‬
‫בטח שאני בטוחה. רגע,‬ ‫בעצם לא הכנסתי את הכתובת. אני…‬
‫הפתעה!‬
‫חג שמח, אמא.‬
‫וואו, איזה חמקן. אני מנחשת שהוא שלך?‬
‫לא לאורך זמן.‬
‫גרנט סנדרס, אין לך מושג‬ ‫כמה אתה והקוף שלך הסתבכתם.‬
‫אמרת שאין דבר שאת רוצה יותר‬ ‫מלבוא לבית של ג'קי בלי הזמנה…‬
‫מספיק.‬ ‫-זה מה שאמרת?‬
‫טכנית, יכול להיות שכן.‬
‫ממש מתוק מצדך, שר.‬
‫תקשיבי, כבר שנים‬ ‫אני כותבת בעלון "תבואו לבקר כשבא לכם",‬
‫ואף אחד אף פעם לא מימש את ההצעה.‬
‫ואל ואני התערבנו,‬
‫וזכיתי עכשיו במשהו שיכניס אותנו‬ ‫לרשימת השובבים מאוד של סנטה,‬
‫אם את מבינה אותי.‬
‫אני אנסה לדמיין.‬
‫זה ממש מביך. ממש סליחה שהערנו אותך.‬
‫סליחה על אי ההבנה, ולילה טוב.‬
‫רגע, לאן נראה לך שאת הולכת, גברת?‬
‫לבית של אחותי.‬
‫בשעה כזאת? לא נראה לי.‬
‫תביאו את המזוודות.‬ ‫יש לנו מספיק מקום פה בפונדק.‬
‫לא, לא.‬
‫הגענו? יש לי ממש פיפי.‬
‫גם לי.‬
‫טוב, אבל ניסע מחר על הבוקר.‬
‫בטח, אחרי ארוחת בוקר.‬ ‫את חייבת להכיר את המשפחה. בואו.‬
‫וואו, הבית הזה הוא כמו אחוזת ויין!‬
‫אני מקווה שנתת לו עונש לכל החיים.‬
‫הוא טוען שזה היה רעיון של בוב הקוף,‬
‫שדרך אגב, יש לו חדר משלו,‬ ‫שיותר גדול מכל הדירה שלנו.‬
‫הוא צריך מרחב, כנראה.‬
‫היי. אני זוכרת‬ ‫שהבהונות של רובי מתקררות בלילה.‬
‫אני בחדר לידכם.‬
‫אם תצטרכו משהו, פשוט תדפקו. בסדר?‬
‫רובי, תראה מה מצאתי.‬
‫זה היה כשזכינו ב"קרב הלהקות".‬
‫שיחקנו אותה!‬ ‫-מה?‬
‫זוכר?‬ ‫-כן, טוב, זה היה מזמן.‬
‫נדמה לי שזה היה אתמול.‬
‫בסדר. איזו חמידות.‬
‫לילה טוב, רובי.‬
‫לילה טוב, ג'קס.‬
‫וואו, "ג'קס, רובי". היו לכם שמות חיבה?‬
‫כמה רציני זה היה? חשבתי שרק סוג של יצאתם.‬
‫טוב, סוג של יצאנו.‬
‫אבל ג'קס, ג'קי, ג'קלין הייתה, את יודעת,‬
‫החברה הראשונה שלי בקולג'.‬
‫בסדר.‬
‫אז מה מצאת בה בעצם?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫לא יודע.‬
‫הייתי צעיר ומוגן, והיא הייתה, כאילו,‬
‫חכמה, מטורפת וספונטנית.‬ ‫היא הייתה מוכנה לנסות הכול.‬
‫טוב, אני ספונטנית. אני מוכנה לנסות הכול.‬
‫באמת?‬
‫פה?‬ ‫-בטח.‬
‫עכשיו?‬ ‫-למה לא?‬
‫אני לא סומכת על המניעים שלך.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-זאת התנהגות חשודה, זה הכול.‬
‫הבנתי אותך.‬
‫בסדר.‬
‫לילה טוב, מיס ספונטניות.‬
‫היא בטח זכתה בהתערבות.‬
‫יותר יפה ככה.‬
‫מה? באמת, שרלוט?‬
‫לא, לא הבנת, לא עשיתי כלום. התמונה נפלה.‬
‫כן.‬
‫- ארבעה ימים לפני החג -‬
‫הנה אתה, חבר. סליחה, אמא.‬
‫לפעמים בוב אוהב להסתכל עלייך ישנה.‬
‫איפה כולם?‬ ‫- במטבח.‬
‫זה בסדר שננסה‬ ‫למצוא את המכונית אחרי ארוחת הבוקר?‬
‫בטח. רגע, מה זאת אומרת "למצוא את המכונית"?‬
‫אל תטרחי, נאנוק.‬
‫מה זאת אומרת? צריך להגיע לבית של אחותי.‬
‫כבר דיברתי עם סטייסי.‬
‫אצלם עוד יותר גרוע. הכול מכוסה שלג.‬
‫ננסה להיפגש איתה בערב השנה החדשה.‬
‫תיכנסי, ואל וג'קי הכינו ארוחת בוקר מדהימה.‬
‫בסדר. אבל אחר כך נחזור הביתה. עם מגלשיים,‬ ‫שרשראות, מזחלת כלבים, מה שצריך.‬
‫דרך אגב, תנסי לא לנעוץ מבטים.‬
‫למה שאנעץ מבט…‬
‫שרלוט סנדרס, נחמד לפגוש אותך סוף סוף.‬
‫אני ולנטינו מיגל גרסיה ג'נינגס.‬
‫מיץ סחוט טרי.‬
‫לא טעים?‬ ‫-כן.‬
‫חזה עוד… כזה עוד לא שתיתי.‬
‫אני אשמח לדבר איתך על התזה שלך.‬
‫קראת את התזה שלי?‬
‫קראתי אותה לבת שלנו, ביאטריקס,‬ ‫לפני השינה. שנינו חשבנו שהיא מרתקת.‬
‫מותק, זאת ביאטריקס.‬
‫מצאתי כמה טעויות חישוב‬ ‫בנוסחאות שלך, דרך אגב.‬
‫מתוקה, מה אמרנו לך?‬
‫לא לתקן את האורחת.‬ ‫-היא הגאונית הקטנה שלנו.‬
‫חמוד, אבל לא היו טעויות.‬
‫הפנקייקים מוכנים.‬
‫קודם כול, דורה.‬
‫בבקשה, מתוקה.‬
‫תראי, אמא, דודה ג'קי הכינה פנקייק בצורות.‬
‫וואו, פנקייק בצורות. כמו שאני מכינה.‬ ‫-לא, אלה צורות של דברים אמיתיים.‬
‫ואיך שלי נראים?‬ ‫-לא כמו סופר-דורה.‬
‫דודה ג'קי, דוד ואל,‬ ‫בוב רוצה להודות לכם על האירוח הנדיב.‬
‫הוא לא רגיל לקבל יחס כל כך… מנומס.‬
‫טוב, אדם או קוף, אורח הוא אורח.‬
‫למלך הרוקנרול שלי.‬
‫מה? מדהים! זה כתר. זה כתר…‬
‫אמא, מה היו כל הדפיקות האלה בלילה?‬
‫דודה ג'קי ודוד ואל הזיזו רהיטים.‬
‫זה קטע של מבוגרים.‬
‫אתם לא מזיזים ככה רהיטים בלילה.‬
‫אנחנו מזיזים רהיטים כל הזמן.‬
‫אנחנו פשוט עושים את זה בשקט.‬
‫אבל זה לא אומר שהרהיטים לא זזים,‬
‫והם זזים ממש טוב.‬
‫גרעין של אטום.‬
‫בשביל הבחורה‬ ‫שרק בזכותה עברתי את מבוא לפיזיקה.‬
‫תקשיבו, אמא שלכם‬ ‫הייתה הסטודנטית הכי מבריקה בקולג'.‬
‫אם היא לא הייתה מלמדת אותי,‬ ‫לא הייתי מסיימת את התואר.‬
‫זה מזכיר לי. רובי, כבר שאלת אותה?‬
‫מה הוא היה אמור לשאול?‬
‫טוב…‬
‫ג'קלין הזמינה אותנו להישאר לכריסמס.‬
‫כן. יהיה ממש כיף, שר.‬
‫נוכל להתעדכן וליהנות מזמן בנות רציני.‬
‫עבר יותר מדי זמן.‬
‫זה נדיב להדהים, אבל אנחנו לא יכולים…‬
‫כריסמס עם ג'קי הוא חוויה משנת חיים.‬
‫בבקשה, אמא!‬
‫בוב ואני רוצים להישאר. בבקשה?‬
‫תלוי באבא. רוב?‬
‫אז קבענו. כי רובי כבר הסכים.‬
‫היי!‬
‫כולנו שומעים את זה?‬
‫כן, שמעתי.‬ ‫-שמעתי פעמון.‬
‫פעמונים של מזחלת!‬ ‫-אני שומע.‬
‫כן, כן.‬ ‫-גם אני שמעתי. שמעתי.‬
‫יש מכתבים בגרביים? מה אתם אומרים על זה?‬
‫המכתב הזה ממוען לתאודורה סנדרס.‬
‫דורה זה קיצור של תאודורה?‬ ‫חשבתי שזה חמודורה.‬
‫ו… גרנט.‬
‫באמת?‬
‫ויש עוד אחד, לכבוד בוב סנדרס.‬ ‫יכול להיות שזה בוב הקוף?‬
‫מעניין ממי הם.‬
‫הוא מסנטה!‬
‫כתוב פה, "גרנט הנינג'ה היקר…"‬
‫אבל הארובה סגורה.‬
‫"נודע לי שתתארח בכריסמס‬ ‫אצל משפחת ג'נינגס המגניבה.‬
‫"אני אעביר את המתנות שלך‬ ‫לביתם שבהאדלי פולס.‬
‫"חג שמח, סנטה קלאוס."‬
‫הכריסמס הכי טוב בחיים.‬
‫איך יכולת להסכים? עכשיו אנחנו לכודים.‬
‫אנחנו לא במעבר דונר. ולא אמרתי כן.‬
‫אמרתי שאם את רוצה, אז אין לי בעיה.‬
‫יש עוד שלושה ימים עד החג.‬
‫אם נצא ברגע שהסופה תעבור, נגיע בזמן ל…‬
‫למה? בשביל מה? מה רע בלחגוג פה?‬
‫הסיבה האמיתית שבגללה‬ ‫את לא רוצה להישאר היא מה שאני חושב?‬
‫אתה מתכוון אלייך ואל ג'קי? אל תדבר שטויות.‬
‫את בטוחה?‬
‫כי אני ממש אבין אם…‬
‫אני בטוחה לגמרי. ג'קי לא מאיימת עליי.‬
‫טוב. בסדר. ניסיתי להיות רגיש לסיטואציה.‬
‫אין צורך.‬
‫אם זה לא העניין, אז מה העניין?‬
‫בגלל המכתב?‬
‫איזה מכתב?‬ ‫-בחייך.‬
‫חשבת שאלה שקרים, ועכשיו אנחנו יודעים שלא…‬
‫אנחנו לא יודעים שלא.‬
‫הסתכלת מסביב, מותק? חוץ מלבהות בוולנטינו.‬
‫לא בהיתי.‬ ‫-בסדר. בטח.‬
‫"חזה עוד לא שתיתי"? מתוחכם מאוד, שרלוט.‬
‫הייתי נבוכה. אתה הרבה יותר חתיך ממנו.‬
‫דווקא הסתכלתי מסביב,‬ ‫ומשהו פה לא בסדר. עוד לא הבנתי מה.‬
‫ראית באיזו מהירות היא הכינה מכתבים מסנטה?‬
‫ומה עם הילד שלה שלא פה, דניאל?‬
‫קראת את העלון. הוא בקוסובו או משהו כזה.‬
‫- פוטושופ לטמבלים -‬
‫- פרק 9: שילוב תמונות -‬
‫אני יודע שזה קצת ספונטני ומטורף,‬
‫אבל הם אנשים ממש נחמדים.‬
‫אולי תעשי כאילו שכיף לך.‬
‫תדמייני שאנחנו מבקרים את אמא שלי.‬ ‫-מה אמרת?‬
‫אולי תעשי כאילו שכיף לך.‬
‫אתה צודק.‬ ‫-באמת?‬
‫בוא נהיה ספונטניים.‬
‫טוב, אז אולי זה נכון.‬ ‫זה לא אומר שכל השאר נכון.‬
‫אז את הילדה מהארוורד.‬
‫נכון.‬
‫שח.‬
‫שח ומט.‬
‫אני מודה שהילדה טובה.‬
‫- ולנטינו מיגל גרסיה ג'נינגס -‬
‫בסדר, מה זה משנה.‬
‫מריה קארי?‬
‫חותמות.‬
‫יופי להם.‬
‫גברת סנדרס?‬
‫גרנט אמר שאת עובדת בסטארטק.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫אני לא יודעת אם יש לך מניות,‬ ‫אבל כוכב הקרנות קן גריפין‬
‫מ"סיטדל" עושה שורט על המניה.‬
‫אולי כדאי לך לצאת כל עוד אפשר.‬
‫את ממש חמודה.‬
‫את מתנשאת מעליי?‬
‫אני? לא.‬
‫אני אולי נמוכת קומה, גברת סנדרס,‬ ‫אבל יש לי שיעור קומה אינטלקטואלי.‬
‫ביאטריקס, אל תאיימי על האורחים.‬ ‫-היא לא איימה עליי.‬
‫אולי ניקח את המכונית שלכם?‬ ‫-שלנו? היא תקועה בשלג.‬
‫את רואה? אנחנו תקועים בשלג.‬
‫השביל מחומם, ומפשיר תוך שעות.‬
‫ונהגי המפלסות פה כוכבים.‬
‫בואי נלך לקנות עץ.‬
‫מחטים קשות ויפות.‬
‫כן. הוא נחמד, מותק.‬
‫גזע חסון.‬
‫הוא בסדר.‬
‫כן, אהבתי. חסון. סוטה.‬ ‫-דביק.‬
‫העץ הזה לא קצת ענקי?‬
‫ואל מאוד אוהב את החגים.‬
‫את ההשראה שלי, אהובתי.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫מותק, לא במגרש העצים.‬ ‫-טוב…‬
‫השראה? השראה.‬ ‫-שרלוט.‬
‫בסדר. בסדר!‬
‫את יכולה… רגע, חכי.‬
‫זה שרף.‬
‫מהעץ.‬
‫אתה בסדר?‬
‫סנטה!‬
‫שלום, ילדים! חג שמח!‬
‫חג שמח.‬
‫תודה על המכתבים.‬
‫מכתבים. מכתבים…‬
‫אה, כן, ודאי! המכתבים! אין בעד מה.‬
‫הופתענו לטובה‬ ‫כשמצאנו אותם הבוקר מתחת לכרית.‬
‫נפלא!‬
‫אני שמח שהם הגיעו בשלום. חג שמח.‬
‫המכתב לא היה מתחת לכרית.‬
‫בדיוק.‬
‫מה זה?‬
‫שום דבר.‬
‫זאת "פירורית".‬ ‫אחת מההמצאות המבריקות של שרלוט.‬
‫נכון! בקולג' היית ממציאה‬ ‫כל מיני אביזרים מגניבים.‬
‫מה הדבר הזה עושה?‬
‫זאת כפפה שמשתמשת‬ ‫במטען סטטי הפוך כדי לדחות פירורים.‬
‫למה צריך כפפה שדוחה פירורים?‬
‫כשאוכלים חטיפים… לא משנה.‬
‫זאת אומרת… לא משנה.‬
‫דניאל תמיד רצה להיות ממציא.‬
‫הוא תמיד קיווה לשנות את העולם.‬
‫טוב, זאת פירורית,‬ ‫היא לא תחסל את הרעב בעולם.‬
‫דרך אגב, קראנו על מה שדניאל עושה,‬ ‫ואתם בטח ממש גאים בו.‬
‫הוא מקור השראה.‬
‫הלוואי שהוא היה פה.‬
‫בכל אופן, לכל דבר יש מטרה, שרלוט.‬
‫גם לפירורית.‬
‫כשאלוהים נותן לך מתנה,‬ ‫התודה הכי טובה היא להשתמש בה.‬
‫אהבתי.‬ ‫-אוהב אותך, מותק.‬
‫טוב, זהירות.‬ ‫-בסדר.‬
‫בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫הנה זה בא.‬
‫זה יצא בפוליש.‬ ‫-כן.‬
‫הדואר הגיע?‬ ‫-אני בדיוק מביאה אותו.‬
‫- מאת: רוב סנדרס -‬
‫מה?‬
‫רוב.‬
‫תודה, שר.‬
‫אז היית בקשר עם ג'קי בזמן האחרון?‬
‫חוץ מאשר לקבל את העלון שלה?‬
‫אני? לא. למה?‬
‫סתם שאלתי.‬
‫את בסדר?‬ ‫-למה שלא אהיה בסדר?‬
‫אבא, אפשר לקבל אחת?‬ ‫-כמעט שכחתי איזו טבחית טובה את.‬
‫אתה יודע שאני אוהבת לאפות.‬ ‫-אני מתחיל להיזכר.‬
‫גם אני רוצה עוגה!‬
‫איזו ארוחה, את צוחקת?‬ ‫-קח כמה שאתה רוצה.‬
‫גם אני יכולה?‬ ‫-כן.‬
‫בשבילך.‬ ‫-טעים, נכון?‬
‫וההודו, מה עשית? עיסית אותו שלוש שעות?‬
‫כל אחד ייקח כמה עוגיות שבא לו.‬
‫העוגיות של אמא שלי‬ ‫הכי טובות, יותר טובות מגורמה.‬
‫את חייבת לנסות, זה ממש טעים. היא לא משהו?‬
‫את משהו. לא ייאמן.‬ ‫אני לא מבין איך את מצליחה.‬
‫היא משהו אחר.‬ ‫-בהחלט.‬
‫שרלוט סנדרס.‬
‫בואי, שתי איתי.‬
‫בשמחה.‬
‫כן, בואי.‬
‫בבקשה, שבי.‬
‫כן.‬ ‫-תטעמי קודם. הוא קצת…‬
‫בסדר.‬
‫עוד, אולי?‬
‫משהו לא בסדר?‬ ‫-אה, לא.‬
‫אני…‬
‫דברי אליי, בבקשה.‬
‫טוב, שאלתי את עצמי אם ג'קי מדברת על רוב.‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫לא. למה שאלת?‬ ‫-אני סתם סקרנית, זה הכול. כן. בסדר.‬
‫מפריע לך לראות את רוב וג'קי שוב ביחד.‬
‫לא יודעת. אולי קצת.‬
‫זה מפריע לך?‬
‫לא. לא, אני מבין שגברים נמשכים לאשתי.‬
‫טוב, רגע, אז אתה חושב שרוב נמשך לג'קי?‬
‫את נמשכת אליי?‬
‫בטח.‬
‫אתה גבר מאוד נאה ויפהפה.‬
‫למה אתה שואל?‬
‫אני מנסה להראות לך‬ ‫ששני אנשים יכולים להימשך אחד לשני‬
‫בלי שתהיה לזה משמעות.‬
‫אתה נמשך אליי?‬ ‫-לא.‬
‫תסתכלי.‬
‫סנטה קלאוס.‬
‫לפי החיבור שהתפרסם ב-1934,‬
‫"סנטה קלאוס מגיע העירה" מאת קוטס וגילספי,‬
‫מטרת קיומו היא להביא מתנות‬ ‫לילדים וילדות שהיו טובים.‬
‫במחקר שלי,‬
‫לא גיליתי שום מתאם בין רמת השובבות‬
‫לבין כמות הצעצועים שהתקבלה.‬
‫למעשה, הגורם החשוב ביותר‬ ‫הוא החוסן הכלכלי של ההורים.‬
‫זה לא הגיוני בכלל.‬
‫אלא אם כן קורה פה משהו זדוני יותר.‬
‫וביחד נוכיח את זה.‬
‫מה נוכיח?‬ ‫-שסנטה קלאוס לא קיים.‬
‫לא יודע, ביאטריקס.‬
‫בוב ואני די בטוחים שהוא אמיתי.‬
‫אני רואה שתזדקק לשכנוע נוסף.‬
‫תקשיב טוב.‬
‫ואל? בוא מהר!‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫אין לי מושג. שמעתי משהו נופל.‬
‫בטח השארת חלון פתוח.‬
‫זאת הייתה רק הרוח.‬
‫אוי, לא.‬
‫איש שלג מטומטם.‬
‫זהירות!‬
‫לא!‬
‫קאט!‬
‫תוריד אותה בבקשה.‬ ‫-את בסדר?‬
‫- שלושה ימים לפני החג -‬
‫חבר'ה, זה חייב להיות עדין,‬ ‫כאילו שאתם מלטפים אישה.‬
‫יום אחד.‬
‫כשהמלאכית עפה פנימה,‬ ‫את צריכה להסתכל למעלה, אל הכוכב.‬
‫אהובה, אנחנו עדיין עומדים בזמנים עם הכוכב?‬
‫ודאי, מותק, והוא יהיה‬ ‫הכוכב הכי טוב אי פעם.‬
‫בסדר? אולי חוץ מהדבר האמיתי.‬
‫טוב, הפסקה של עשר דקות, ואז נתחיל מההתחלה.‬
‫כל הכבוד לכולם.‬
‫בלי שאריות גבינה? איך זה אפשרי בכלל?‬
‫זה מדעי.‬
‫מבריק!‬
‫כל הכבוד, מלאכית.‬
‫תודה, ג'קי.‬
‫זאת רוז מק'קפרי, המכונאית הראשית‬ ‫ב"ג'נינגס תעופה" לפני שמכרתי.‬
‫אתה יכול להבין אותי?‬
‫מתוקה, לדבר עם חיות זה באמת כוח-על?‬
‫כן.‬
‫ואין לי אותו.‬
‫קחי, שר, יש לי רעיון.‬
‫"מזג האוויר מפחיד"‬
‫לא.‬
‫"אבל האש כה נעימה‬
‫"ללכת אין לאן‬
‫"שירד, שירד שלג כאן‬
‫"אין סימן להפסקה‬
‫"והבאתי תירס לפופקורן‬
‫"האור כה מעומעם‬
‫"שירד, שירד שלג כאן‬
‫"כשנתנשק נשיקת לילה טוב‬
‫"לא ארצה לצאת לסופה‬
‫"אך אם אותי תחבק‬
‫"עד הבית אותי תחמם‬
‫"האש לאיטה גוועת‬
‫"יקירי, עוד לא נפרדנו‬
‫"כל עוד תאהב אותי כך‬
‫"שירד, שירד שלג כאן‬
‫שלג!"‬
‫מבצע "תרמית סנטה" יוצא לדרך.‬
‫וואו, אמא!‬
‫דודה ג'קי ואבא ממש מגניבים ביחד.‬
‫זה היה פשוט… כל כך…‬
‫יש לי קניות של הרגע האחרון‬ ‫שאסור לך להיות בהן.‬
‫את עושה קניות לכריסמס?‬
‫בחנות אמיתית? מי את, ומה עשית לאשתי?‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ומה אתם רוצים לחג המולד?‬
‫את האמת. סנטה אמיתי?‬
‫או שזאת מתיחה מורכבת שיזמו ההורים שלנו‬
‫כדי שנישאר בתלם?‬
‫ודאי שסנטה קיים. אתם מסתכלים עליו.‬
‫אל תתנשא מעלינו, בבקשה.‬
‫תודה שאתה לא ניק הקדוש, ונפסיק להפריע לך.‬
‫יודעים מה? נראה לי שזה מספיק ליום אחד.‬
‫אני צריך לדבר עם הרבה ילדים, אז לכו לכם.‬
‫וחג שמח!‬
‫הוא משקר, גרנט, אני פשוט בטוחה.‬
‫לבוב יש רעיון.‬
‫אבל הוא יצטרף קצת שרף עצים.‬
‫איפה אתה, מכתב קטן?‬
‫טוב, כולי אוזן. מה אתה רוצה לקבל בכריסמס?‬
‫אופני פלדה.‬ ‫-אופניים? כמה הילוכים?‬
‫עשרה.‬
‫אתה הולך להשתתף במרוץ? כל הכבוד.‬
‫לא! תן לי… לא!‬
‫לא! תצילו את כריסמס!‬
‫יש.‬
‫היי, אמא.‬
‫לעת עתה אני מנצלת את זכותי לשמור על שתיקה.‬
‫יופי.‬
‫זה בטח החדר של דניאל.‬
‫הוא מאשים את בוב? אכזרי מצדו.‬
‫ביאטריקס.‬
‫ישר לחדר, ושבוע בלי "הכרישים".‬
‫תקווה שלבוב הקוף יש עורך דין טוב.‬
‫הוא רוצה לייצג את עצמו.‬
‫פרצת לבית הלא נכון, גבר.‬
‫שרלוט?‬
‫זה בסדר.‬ ‫-שמעתי רעש,‬
‫חשבתי שזה פורץ.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הכיתי אישה.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-אני לא אסלח לעצמי.‬
‫זה…?‬
‫בית הבובות של אמא שלך.‬
‫זאת הייתה אמורה להיות‬ ‫הפתעת חג בשבילך ובשביל ביאטריקס.‬
‫בנית מחדש את בית הבובות של אמא שלי?‬
‫אלוהים.‬
‫אמא שלי, סופיה,‬ ‫הייתה בונה בתי בובות יפהפיים.‬
‫ככה היא התפרנסה אחרי שאבא שלי עזב.‬
‫אבל פרצה שריפה בסטודיו, והכול הושמד.‬
‫חוץ מבית אחד מיוחד.‬
‫הוא היה חורבה חרוכה, אהובתי.‬
‫אמא שלי תכננה לשפץ אותו,‬ ‫אבל נפטרה מעט אחר כך.‬
‫שמרתי אותו כסמל למשאלות של אמא שלי.‬
‫עבורנו.‬
‫חשבתי שזאת תהיה מזכרת נחמדה לסבתא שלה.‬
‫איך יש לי כל כך הרבה מזל שאת בחיים שלי?‬
‫לא, איך לי יש כל כך הרבה מזל?‬
‫נשמה שלי.‬
‫אני ממש…‬ ‫-שרלוט, לא!‬
‫לא, לא!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אמא, בוב הקוף רוצה להודות לך‬ ‫שהסטת את תשומת הלב מאיתנו‬
‫אחרי התקרית הקטנה עם סנטה.‬
‫ילדים, למטה.‬
‫קדימה, בואו.‬
‫מה עשית פה?‬ ‫-אני רק…‬
‫את כל הזמן מתגנבת ומחטטת לי בדברים.‬
‫ידעתי שחיטטת במשרד שלי באותו לילה.‬
‫מה הבעיה שלך, אחותי?‬
‫את הבעיה, ג'קי.‬
‫החיים שלך פשוט נהדרים מדי בשבילה.‬ ‫-רוב, זה לא…‬
‫את באמת חושבת‬ ‫שאם תוכיחי שהחיים של ג'קי לא מושלמים,‬
‫תרגישי יותר טוב עם החיים הלא מושלמים שלך?‬
‫לא, החיים שלי…‬
‫או אולי עם הילדים הלא מושלמים שלך או…‬
‫עם הבעל הלא מושלם שלך?‬
‫טוב, חכו. אתם רוצים לדעת‬ ‫את האמת? רוצים לדעת למה עליתי הנה?‬
‫אני יודעת שאתם מתקשרים בסתר,‬ ‫וחיפשתי הוכחה.‬
‫בדיוק, קפטן וטניל. ראיתי את המכתב.‬
‫רובי, אתה צריך לספר לה.‬
‫כן, רובי, תספר לי איך קשרתם קשר‬ ‫בשביל המפגש הקטן הזה.‬
‫גרנט הכניס את הכתובת ל-GPS,‬ ‫או שזה בעצם אתה?‬
‫תפסת אותי, שרלוט.‬
‫הנה המכתב.‬
‫- העלון של משפחת סנדרס -‬
‫מה זה?‬
‫עלון החג‬
‫שאני שולח לקרובים ולחברים שלי.‬
‫אתה…?‬ ‫-כן.‬
‫הם אוהבים לשמוע מה שלומנו.‬
‫השבעתי את כולם לשמור על סודיות,‬
‫כי אני יודע כמה את מתעבת‬ ‫את מכתבי השחצנות האלה.‬
‫ידעתי שראית אותו אתמול בין המכתבים,‬
‫אז נתתי אותו לרוב,‬ ‫ואמרתי לו שהוא צריך להתוודות.‬
‫פשוט חיכיתי לרגע הנכון.‬
‫תקשיבי, שרלוט.‬
‫אני יודע שהחיים לא הסתדרו כמו שקיווית.‬
‫ואולי את קצת נבוכה בגלל המקום‬ ‫שאת נמצאת בו, שאנחנו נמצאים בו.‬
‫אבל אני לא.‬
‫בעצם…‬
‫אני גאה.‬
‫גם אני.‬
‫יש לך דרך מעניינת להראות את זה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אז כבר ארזנו הכול,‬ ‫ורציתי רק להתנצל על היום,‬
‫ועל הכול, ופשוט להודות לך‬
‫על האירוח המדהים, ולהגיד שאני מצטערת שאני…‬
‫אתם נוסעים?‬ ‫-רוב ואני חשבנו שכדאי.‬
‫אז לא נבלה ביחד את חג המולד.‬
‫אני לא יכולה לדמיין‬ ‫שנבלה את החג ביחד אחרי מה שקרה.‬
‫זאת אומרת, אי אפשר לסלוח על מה שעשיתי.‬
‫אבל שרלוט, כולם עושים טעויות.‬
‫בגלל זה יש מחק בקצה העיפרון.‬
‫אבל בטח לקח לך שבועות‬ ‫לבנות את בית הבובות הזה.‬
‫חודשים. אבל זה היה חפץ, שרלוט, לא בן אדם.‬
‫זה נגמר. זה נשכח. בסדר?‬
‫מי אמר "לשכוח זה לסלוח"? אני לא יודעת.‬
‫אני פשוט לא רוצה שתיסעו.‬
‫אנחנו חברות.‬ ‫-היינו חברות.‬
‫לא, אנחנו עדיין חברות.‬
‫אני רוצה שתישארו.‬
‫תישארו?‬
‫נישאר.‬ ‫-בסדר.‬
‫עדיף לכם שתישארו.‬ ‫-תודה.‬
‫ג'קי, רציתי לשאול משהו.‬
‫יש לך עוד…‬
‫עוד…?‬
‫מהמכתבים.‬
‫דברים משתנים.‬ ‫-כן.‬
‫החיים הם מה שקורה‬ ‫בזמן שאת עסוקה בתכנון תוכניות.‬
‫כן, אבל אני מודה שהקוף הזה קצת מלחיץ.‬
‫נכון?‬
‫זאת אומרת…‬
‫"השנה שרלוט התחילה לעבוד בסטארטק תעשיות.‬
‫"היא קורת לזה 'ממלא מקום'."‬
‫זאת הייתה התוכנית.‬
‫תמיד חשבתי שיום אחד הכול יסתדר.‬
‫שנצעק מהגגות, "תסתכלו עלינו,‬ ‫סוף סוף עשינו את זה!"‬
‫אני מבינה אותך. אבל הבעיה, שר,‬
‫היא שזה לא יקרה‬ ‫אם לא תאמיני שזה יכול לקרות.‬
‫אולי הגיע הזמן לקפוץ ראש.‬
‫בית החלומות של רוב?‬ ‫-הפתעה לחג.‬
‫מה את חושבת?‬ ‫-לזה התכוונתי.‬
‫כן, תעשי את זה.‬
‫- יומיים לפני החג -‬
‫דיברתי עם אגף המשכנתאות שלנו באריזונה,‬
‫ועל סמך דירוג האשראי שלכם,‬
‫נסכים לתת לכם 4.4 אחוז.‬
‫מה את חושבת?‬
‫אני חושבת שהוא צריך להתבייש בעצמו.‬
‫היקף עסקאות הנדל"ן באזור ירד ב-14 אחוז.‬
‫זה הרבעון הרביעי החלש ביותר מזה עשור.‬
‫והצצת לאחרונה בדוח השנתי של הבנק שלך?‬
‫הוא עלוב! איך הלקוחות שלך ירגישו, לדעתך,‬
‫אם הם ידעו שהמוסד הזה‬ ‫נמצא על סף חדלות פירעון?‬
‫סליחה, האשראי שלהם…‬ ‫-מעל הסף הנדרש.‬
‫בואו, אמא, גברת סנדרס.‬ ‫נעשה עסקה יותר טובה במקום אחר.‬
‫פשוט תמשיכי ללכת.‬ ‫-חכו!‬
‫מה את אומרת על 4.2?‬
‫תמשיכי ללכת.‬ ‫-3.9.‬
‫תישארי חזקה.‬ ‫-3.2.‬
‫ריבית קבועה.‬
‫ראית? זה היה כל כך קשה?‬
‫עכשיו בוא נעגל ל-3.‬
‫טוב, נסתפק ב-3.1.‬
‫היי.‬
‫אז לאן נעלמת היום?‬
‫אני לא יכולה לספר, זה חלק מהפתעת החג שלך.‬
‫אני לא בטוח שאסתדר עם עוד הפתעות.‬ ‫-היא טובה, אני מבטיחה.‬
‫ספר לי על זה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אין בעיה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כן. קודם כול צריך לבדוק‬ ‫מה, אם בכלל, לא נפגע.‬
‫האלמנטים המבניים בסדר,‬ ‫אז צריך להחליף רק את הריצוף‬
‫ואת הגג.‬
‫אחר כך צריך רק לתקן את הקירות שנפגעו,‬
‫גבס, וליישם גימור.‬
‫אז אפשר להציל אותו?‬
‫אפשר להציל כל דבר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫בתנאי שיש יסודות יציבים.‬
‫יש לנו?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫אבל…‬ ‫-מה?‬
‫טוב, הרהיטים…‬
‫כן?‬
‫בואי נגיד שצריך להזיז אותם קצת יותר.‬
‫בהחלט.‬
‫כל סיכה מסמנת מקום‬ ‫באזור שלוש המדינות, שסנטה נצפה בו.‬
‫קניונים, אירועי חג וכדומה.‬
‫לא יכול להיות שכולם היו‬ ‫סנטה האמיתי, אם הוא קיים.‬
‫בוב חושב שהם העוזרים שלו.‬ ‫-זה היה פוגע במותג שלו.‬
‫הצלחת לגלות משהו?‬
‫בדקתי את יומן השיחות של אמא שלי,‬
‫אבל לא מצאתי שיחות ולא הודעות,‬ ‫לא ל"סנטה" ולא ל"קלאוס".‬
‫טוב, נספור עד שלוש. אחת, שתיים, שלוש!‬
‫זה בית הבובות של סבתא!‬
‫הוא יפהפה!‬ ‫-זה בסדר?‬
‫עשיתם את זה!‬ ‫-כל הכבוד, אמא ואבא!‬
‫תודה.‬
‫הם אפילו שמו עליו אורות חג!‬
‫זה משהו תרבותי.‬
‫חסר לך שלא.‬
‫מדהים!‬
‫לגמרי, לגמרי מדהים.‬
‫תודה.‬
‫שרלוט! יש עוד בעיה!‬
‫מצאנו את נייר המכתבים‬ ‫של סנטה שזייפת, אז פתחנו בחקירה.‬
‫גרנט עדיין מאמין ב"סנטה".‬
‫אבל לי יש ספקות.‬ ‫-לאן הוא הלך?‬
‫הוא בדק בטלפון שלך, והוא חושב‬ ‫ש"סנטה" לא קיבל את ההודעה שלך.‬
‫אז הוא החליט להוכיח ש"סנטה" אמיתי,‬
‫ולחזור למקום שבו "סנטה" מצפה לו.‬
‫הביתה?‬
‫גרנט?‬
‫הרועים לא ראו אותו.‬ ‫אני אשאל את סנטה והשדונים.‬
‫אני אבדוק בתחנת האוטובוס.‬
‫ליתר ביטחון.‬
‫בואי, ספרי לסנטה…‬ ‫-סליחה.‬
‫סנטה, ראית את הילד הזה?‬ ‫-לא היום, השבח לאל.‬
‫לא… בכלל לא?‬
‫לפני כמה ימים, אבל לא היום.‬ ‫-בסדר, תודה. סליחה. תודה.‬
‫בואי.‬
‫שר!‬
‫תקשיבי, התקשרתי למפקד המשטרה.‬ ‫השוטרים שלו מחפשים.‬
‫אני מבטיחה לך, בסדר? הילד הזה נינג'ה. הוא…‬
‫אוי, אלוהים.‬ ‫-מה?‬
‫הוא לוחם נינג'ה. ג'קי יודעת.‬
‫תסמכי עליי. ג'קי יודעת.‬ ‫-בסדר.‬
‫לאן לנסוע?‬ ‫-ישר.‬
‫- סושי הלוחם -‬
‫שר, תקשיבי. קטן עלייך. נתראה בבית.‬
‫אוהבת אותך.‬ ‫-אוהבת אותך.‬
‫היי.‬ ‫-היי. זה הבן שלי.‬
‫כמה זמן הוא כבר פה?‬ ‫-לא הרבה. נתנו לו מיסו.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫עשינו את זה בשמחה.‬
‫רק לעתים נדירות‬ ‫יש לנו נינג'ה אמיתי במסעדה.‬
‫חמוד מצדכם. תודה.‬
‫אמא?‬ ‫-בוב הקוף היה רעב?‬
‫הוא גווע מרעב.‬
‫סנטה קיבל את ההודעה שלך, מתוק. יהיה בסדר.‬
‫סנטה אמיתי, נכון, אמא?‬
‫מה אתה חושב?‬ ‫-אני רוצה להאמין, אבל אני צריך הוכחה.‬
‫הוא נותן לך מתנות בבוקר חג המולד.‬
‫ביאטריקס אומרת שזה לא מספיק.‬ ‫ההורים שלנו יכולים לתת לנו מתנות.‬
‫היא אומרת שצריך ראיה אמיתית,‬ ‫כמו שערה בשביל בדיקת דנ"א.‬
‫את מאמינה בו?‬
‫כן.‬ ‫-ראית אותו פעם?‬
‫בדרך כלל נרדמתי לפני שהוא הגיע.‬
‫אבל אני תמיד ממשיכה לחכות ולקוות.‬ ‫-באמת?‬
‫את נשבעת?‬
‫אפשר לעבור לחדשות?‬
‫טוב, בוא נלך.‬ ‫-נעבור למבזק חדשות.‬
‫מישל היא כתבת הטכנולוגיה שלנו,‬ ‫שעוקבת אחר ההתרחשויות.‬
‫מה את יכולה לספר לנו?‬ ‫-תודה, ג'ים.‬
‫בעקבות הסרטון הוויראלי "שואב המוות",‬
‫בו נראה שואב האבק הרובוטי הנפוץ‬ ‫של סטארטק כשהוא עולה בלהבות,‬
‫חוקרים פדרליים גילו שהחברה הפיצה‬ ‫את המוצר חרף פגמים שנפלו בתכנון.‬
‫הזהרתי אותם!‬
‫נכסי החברה הוקפאו,‬ ‫והיא צפויה לעמוד בפני תביעות משתקות,‬
‫שעלולות לאלץ את החברה‬ ‫לפתוח בהליכי פשיטת רגל.‬
‫בקצרה, חג המולד של עובדי סטארטק יהיה עצוב.‬
‫קרה משהו נורה. סטארטק קרסה.‬
‫מדברים על זה בחדשות.‬ ‫-מה? אוי, לא.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. לרוב אין מושג.‬
‫השקעתי את כל כספי החירום שלנו‬ ‫באיזה בית שרוב אהב.‬
‫זהו, אין יותר כסף. ואני בטח אפוטר.‬
‫תזמון מושלם.‬ ‫-אוי, שרלוט, אני ממש מצטערת.‬
‫באמת.‬
‫ידעתי שמשהו כזה יקרה. זה תמיד קורה.‬
‫משרד התיווך בסולט לייק פתוח עד חמש.‬
‫הם צריכים חתימה אישית כדי לבטל את העסקה.‬
‫אם אצא עכשיו, אגיע ברגע האחרון.‬ ‫-אבל את לא יכולה לנסוע.‬
‫עכשיו ערב החג, ותפספסי את המופע.‬
‫אין לי ברירה, אני פשוט מתמודדת עם המציאות.‬
‫תמיד יש ברירה.‬
‫אני מעריכה את החיוביות,‬
‫אבל לא לכולנו הכול מסתדר בדרך קסם.‬
‫גם לי דברים לא מסתדרים בדרך קסם.‬
‫בחייך, ג'קי, יש לך הכול. יש לך בית,‬
‫יש לך את מר כושר הגאון,‬ ‫הילדים שלך מדהימים.‬
‫אחת חכמה מאוד, ואחד מציל את העולם.‬
‫מציל את העולם?‬
‫אוי, שר.‬
‫אני לא אומרת את זה מקנאה.‬ ‫לדעתי זה נפלא, ומגיע לך.‬
‫פשוט יש בנות שיש להן את זה,‬ ‫ויש כאלה שאין להן.‬
‫אבל אני אחזור יותר מאוחר,‬ ‫ואפגוש את כולכם במופע.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומו?‬ ‫-הוא בסדר.‬
‫יופי. לאן את נוסעת?‬
‫זה סיפור ארוך.‬ ‫-זה קשור לסטארטק?‬
‫שמעת?‬ ‫-זה בכל מקום באינטרנט.‬
‫טוב, כל הזמן שהשקעתי הלך ככה פתאום.‬
‫מזל טוב.‬
‫מזל טוב?‬
‫סטארטק הייתה רק מקום זמני,‬ ‫זוכרת? תמיד הבטחת לעצמך…‬
‫מקום זמני שמימן אוכל ושכר דירה.‬
‫אבל לא עורר השראה.‬
‫תקשיבי, אנחנו נחשוב על משהו.‬ ‫ותחשבי על הצד החיובי, את צדקת.‬
‫באמת? בקשר למה?‬
‫הזהרת אותי לא לקנות את הבית.‬
‫זה היה חכם.‬
‫אני מצטערת, מותק.‬
‫על מה?‬ ‫-זה לא היה אמור להיות ככה.‬
‫זאת אומרת, אני הייתי זאת עם הפוטנציאל.‬
‫תראה אותי עכשיו.‬ ‫-לראות אותך?‬
‫לראות… מותק, אני מבין‬ ‫שאלה לא חדשות מצוינות,‬
‫אבל יש לי אמונה. הכול הולך להסתדר.‬
‫כן, אבל דברים לא באמת מסתדרים.‬
‫הם לא באמת מסתדרים.‬
‫ובכל שנה אני נזכרת,‬
‫על בסיס שנתי,‬ ‫בכל מה שרציתי לעשות בשבילך, בשבילנו.‬
‫והזיכרון נגמר בסימן קריאה שנקרא חג המולד.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-לנסות להפוך קפיצת ראש.‬
‫שמעתם את השיר "לבטל את חג המולד",‬ ‫וכעת לחדשות כלכלה.‬
‫סטארטק קורסת בדיוק בזמן לחג…‬
‫הפחדת לי את…‬
‫זה אומר שאני מתה?‬
‫גברת, את בסדר?‬ ‫-רוז. רוז!‬
‫איזה מזל שאת לא אמיתית.‬
‫סליחה. בדיוק הייתי‬ ‫בדרך העירה להתכונן למופע.‬
‫בסדר.‬ ‫-את החברה של ג'קי, נכון?‬
‫כן, נסעתי ועליתי על קרח, ו…‬
‫כולנו ממש שמחים שאת מבלה קצת עם ג'קי.‬
‫היא אוהבת חברה, במיוחד בעונה הזאת.‬
‫אני חונה שם. אני אחכה עד שתחזרי לכביש.‬
‫יהיה בסדר. סעי בזהירות.‬
‫רוצות לראות את סנטה?‬
‫כן!‬ ‫-עוד נראה.‬
‫אוי, באמת. תתלהבי קצת!‬
‫טוב, נינג'ה, בוא.‬ ‫אנחנו לא רוצים שוואל יאחר להופעה שלו.‬
‫אבל אני צריך למצוא את בוב.‬
‫אני בטוח שתמצא אותו.‬ ‫אתה יודע הוא אוהב להתחבא.‬
‫כן, נכון. אתה צודק, אבא.‬
‫הכוכב יהיה שם?‬ ‫-הכוכב יהיה שם. בסדר? מבטיחה.‬
‫כולנו ממש שמחים שאת מבלה קצת עם ג'קי.‬
‫היא אוהבת חברה, במיוחד בעונה הזאת.‬
‫- הקרן לזכרו של דניאל ג'נינגס -‬
‫- הזדמנות לשנות את העולם -‬
‫דניאל תמיד רצה להיות ממציא.‬ ‫הוא תמיד קיווה לשנות את העולם.‬
‫הלוואי שהוא היה פה.‬
‫אוי, לא.‬
‫זה לא משהו שאפשר פשוט לכתוב בעלון חג.‬
‫- קרן דניאל ג'נינגס‬ ‫זוג הורים מהאדלי פולס מוקירים את זכר בנם -‬
‫כן.‬
‫כשקרה מה שקרה,‬
‫המשפחה שלנו שילמה מחיר שלא ייאמן.‬
‫באותה שנה לא שלחתי עלון חג, כי… טוב…‬
‫אבל אז הבנתי שאנחנו צריכים ליצור משהו.‬
‫את יודעת, כדי לשמר את הזיכרון שלו.‬
‫אז הקמנו קרן על שמו.‬
‫וכתבתי עליה בעלון, כאילו שהוא עשה את הכול.‬
‫כי…‬
‫במובן מסוים, הוא באמת עשה הכול.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬ ‫אבל את חייבת ללבוש משהו חם. בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה היה החלום הכי גדול של דניאל.‬
‫הוא התגשם.‬
‫את מסתכלת על הכדור הפורח‬ ‫הראשון אי פעם שמונע אך ורק באנרגיה סולרית.‬
‫סיפור הערש האהוב על דני‬ ‫היה "מסביב לעולם בשמונים יום".‬
‫קראנו אותו כמעט בכל לילה.‬
‫בבית.‬
‫בבית החולים.‬
‫הבטחתי לו שיום אחד אבנה כדור פורח‬ ‫ואקח אותנו לטיול מסביב לעולם.‬
‫והוא היה חייב להיות ידידותי לסביבה,‬ ‫כי זה היה חשוב לו.‬
‫אז בניתי כדור‬ ‫שמונע באנרגיה סולרית. טירוף, מה?‬
‫לא, זה לא טירוף.‬
‫והכדור הפורח יהיה הכוכב מעל בית לחם.‬
‫ככה נדאג שדניאל‬ ‫יהיה חלק מחג המולד גם השנה.‬
‫זה מה שראיתי בשמיים.‬
‫הכוכב נדלק!‬ ‫-כן.‬
‫רגע, כן. רוז עזרה לי בזה.‬
‫היא עשתה טיסת ניסיון בלילה שבו הגעתם.‬
‫בוב הקוף.‬
‫אבא, אפשר תפוח?‬ ‫-כן, יש שם.‬
‫הנה תפוחים. אחד לכל אחד.‬
‫אלוהים!‬ ‫-סוכריות!‬
‫אפשר לקבל אם-אנד-אם?‬
‫תודה.‬ ‫-מה קיבלת? סוכריות?‬
‫סוכריות!‬
‫אבא, תקנה אחד.‬ ‫-לקנות אחד?‬
‫תיתני לי ביס משלך, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫בסדר.‬
‫כן.‬
‫בסדר, שר.‬
‫תודה.‬
‫ביי, בוב הקוף.‬ ‫-ביי. תיהני.‬
‫תודה.‬
‫בהצלחה.‬
‫רגע.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אוי, לא.‬
‫הסוללות טעונות לגמרי,‬ ‫אבל משהו לא בסדר בלוח הבקרה.‬
‫שרלוט.‬
‫את בסדר?‬ ‫-לא!‬
‫נתקלנו בבעיות חשמליות‬ ‫פה ושם בטיסות הניסיון.‬
‫חשבתי שזה כבר מסודר.‬ ‫-נשמע שאת צריכה מהנדסת.‬
‫כן, נכון.‬
‫אני אסתדר עם זה.‬
‫יש זכר לסנטה?‬
‫בסדר, זה אמור לעבוד.‬
‫תישארי עם הכפפות, ליתר ביטחון.‬ ‫-חשבתי שהן לאכילת חטיפים.‬
‫נכון, אבל הן גם יעזרו לנו להטיס את הכדור.‬
‫באמת?‬
‫שואב המוות עלה באש מאותה סיבה.‬
‫פריקה אלקטרוסטטית. הכפפות מתעלות‬ ‫את האלקטרונים שמצטברים באוויר היבש‬
‫ומונעות קצרים במערכת.‬
‫תסמכי עליי.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה עבד.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה במופע!‬
‫רוצה טרמפ?‬
‫יש לך מקום לשלושה? אני עם הקוף המפחיד הזה.‬
‫את כזאת מצחיקה.‬
‫בבקשה.‬
‫תיזהרי.‬
‫בסדר.‬
‫איזה מזל שבוב הקוף שכנע‬ ‫את גרנט להכניס את הכתובת שלנו ל-GPS.‬
‫הצלת את חג המולד שלי, שר.‬
‫את הצלת את שלי.‬
‫לפרוטוקול,‬
‫אני עדיין לא מבינה‬ ‫למה הכפפות האלה לא הצליחו.‬
‫הן משווקות את עצמן.‬
‫שימי פה לוגו של קבוצת ספורט, ו…‬
‫ומה?‬ ‫-זה נקרא מיתוג, אחותי. הלו?‬
‫אנשים מתים על דברים כאלה. תעשי הון.‬
‫בסדר.‬
‫תראי, הנה הבית שלנו.‬
‫אוי, שכחנו להעלות את הסולם. אני אביא אותו.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אנחנו מאבדות גובה בגלל המשקל של המזחלת.‬
‫אוי, אלוהים.‬ ‫-לדעתי, כדאי לנחות.‬
‫אני רוצה להאמין, אבל אני צריך הוכחה.‬
‫טוב…‬ ‫-צריך לנחות.‬
‫לבוב הקוף יש רעיון.‬ ‫-בוב הקוף?‬
‫כן. אני אגביר את מהירות המדחף.‬
‫רגע, מה? למה?‬ ‫-אנחנו לא נוחתות.‬
‫עוד לא.‬
‫שר, אי אפשר לטוס מעל כיכר העיר‬
‫כשתלויה עלינו מזחלת בלי סנטה.‬
‫את צודקת.‬
‫חכי.‬
‫מה בדיוק את עושה?‬
‫מאמינה.‬
‫אוי, תיזהרי.‬
‫קטן עלייך.‬
‫לא נראה לי שקטן עליה.‬
‫שרלוט!‬
‫אני בסדר! אני בסדר.‬
‫שר, תני לי לנחות וזהו.‬
‫לא, לא. תייצבי את המסלול.‬
‫בסדר.‬
‫תטוסי ישר מעל הקהל.‬
‫סנטה קלאוס מגיע העירה.‬
‫הרועים בשדות שמרו…‬
‫אני חושבת שהגיע הזמן לסכם את החקירה.‬
‫אנחנו צריכים עוד זמן, בי.‬
‫את רוצה להאמין, לא?‬
‫כן, גרנט, אני רוצה. אבל אני מי שאני.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫בי!‬ ‫-מה?‬
‫זה…‬
‫אומייגד.‬
‫סנטה קלאוס!‬
‫וואו, אלוהים.‬
‫חג שמח לכולם!‬
‫זה סנטה!‬
‫גרנט סנדרס נמצא שם?‬
‫זה אני. זה אני!‬
‫בוב הקוף עף!‬
‫חג שמח לכולם, ולילה טוב לכולכם!‬
‫בואי נוריד אותך לאדמה, סנטה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, מהר, תשחררי את המזחלת.‬
‫היא הסתבכה פה.‬
‫תני לי לעזור.‬
‫בסדר.‬
‫אני יודע שהמזחלות המעופפות בעייתיות.‬
‫בסדר.‬
‫את יכולה להמריא.‬
‫תודה על העזרה.‬ ‫-לא, תודה לך, שרלוט סנדרס.‬
‫אין בעד מה.‬
‫רגע, איך אתה יודע איך קוראים לי…?‬
‫חג שמח, דני.‬
‫יש לי הודעה דחופה לכל הילדים.‬
‫צצו ראיות חדשות‬ ‫בחקירה שאני מקיימת על סנטה.‬
‫אני מייעצת לכם להאמין,‬
‫כי הוא עדיין מאמין בכם.‬
‫מי רוצה לעזור לי להפוך‬ ‫את חג המולד הזה לטוב ביותר אי פעם?‬
‫ברכות לחג ממשפחת סנדרס‬ ‫ביחד עם משפחת ג'נינגס.‬
‫זאת הפכה לסוג של מסורת חדשה.‬
‫בסוף הצלחנו להגיע‬ ‫לבית של אחותי בזמן לערב השנה החדשה.‬
‫ג'קי ואני הקמנו עסק לפירוריות.‬
‫הלקוחה הראשונה שלנו הייתה מריה קארי.‬
‫לא עוד פירורי עוגיות!‬
‫במסעם להפיכה לגיבורי-על,‬
‫כל הילדים שלנו‬ ‫התחילו ללמוד קרטה מוולנטינו.‬
‫החלום של משפחת ג'נינגס התגשם סוף סוף,‬
‫כשהם ריחפו סביב העולם‬ ‫כדי לגייס כספים לקרן של דניאל.‬
‫וגם החלום שלנו התגשם. קנינו את הבית.‬
‫אבל נחשו מה? נשמור אותו‬ ‫בשביל המשפחה המדהיפלאה שלנו.‬
‫מה אפשר להגיד?‬
‫כריסמס עם ג'קי הוא חוויה משנת חיים.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬