Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Haloo.
Niin. Onko siellä Big Mäck?
Kyllä, uskomatonta!
Hei, Falko!
Hei, Big Mäck.
Kamu... - Olen tosi iloinen.
Et usko, miten iloinen minä olen.
Minä... - Miksi minulle kerrottiin, että kuolit?
Kuka niin sanoi?
Vankilassa sanoivat.
Mitä?
Tiedätkö, montako kirjettä lähetin?
Sähkeitä ja kaikkea! - En saanut mitään.
Etsin sinua ensin Facebookista ja sitten kaikkialta muualta.
Ei mitään. En löytänyt mitään. - Niin.
En olisi koskaan luovuttanut suhteesi.
Netflix tekee nyt sen 90 minuutin dokumentin.
Loistavaa.
Olen aina ollut taistelija. - Miten voit, Big Mäck? Oikeasti.
Kerron teille hypoteettisen tarinan.
Puhtaasti hypoteettisen. Se ei liity minuun.
Joskus elämä on hullumpaa kuin Hollywood-elokuva.
Olin matkalla menestykseen.
Donaldissa on kiehtovaa se, että hän saa ihmiset pauloihinsa.
Täysin laillista.
Kaksi ryöstöä lähes 20 vuoden välein, joihin Donaldin väitettiin osallistuneen.
Hän oli aina sellainen riiviö.
Jos sellaista tapahtuu kerran, se on outoa.
Täysi vale.
Kaksi kertaa on tosi outoa.
Puhtaasti hypoteettinen.
KOVAN ONNEN GANGSTERI
Eikö ole epätavallista,
että elämässäsi on tapahtunut kaksi niin isoa tapahtumaa?
Ehdottomasti ei.
Ei ollenkaan.
RYÖSTÖ 1
NÜRNBERG 19. JOULUKUUTA 1991
Seitsemänkymmentä, 80, 90...
Oli iltapäivä noin kello 15.30. - Tyttärentyttäresi ilahtuu.
Toivottavasti. - Kerro tyttöystävällesi terveisiä.
Sisään tuli pitkä ja lihava mies.
Hänellä oli hattu, takki, huivi ja lasit.
Yhtäkkiä hän veti esiin aseen ja sanoi: "Anna rahat nopeasti."
Nopeammin. - Tule tänne.
Hän uhkasi asiakkaita ja kollegojani.
Juuri noin.
Niinpä avasin kassan.
Sveitsin frangeja, Italian valuuttaa, annoin hänelle kaiken.
Vauhtia.
Yhteensä 54 000 D-markkaa.
Anna se nopeasti.
Puhelin.
Odotin häntä pihalla. Hän sanoi palaavansa pian.
En tiennyt, mitä pankissa tapahtui. Hän tuli autoon ja käski ajaa pois.
Niinpä ajoin.
Aja!
Halusin kääntyä oikealle kadun päässä. Muuta ei voinutkaan, mutta sitten...
Vasemmalle!
Hänellä oli ase kädessään -
20 sentin päässä päästäni. Sitten hän sanoi...
Aja vasemmalle. Muuten ammun.
Ajoin yksisuuntaista väärään suuntaan.
Nopeammin! - Ajoin punaisiakin päin.
Aja nyt vain, perhana!
Lopulta hän nousi autosta ja katosi.
Totta kai muistan, miltä hän näytti. Pitkä, vähintään 190 senttiä,
noin 35-vuotias ja hyvin tanakka.
Tapasin herra Stellwagin lähes 30 vuotta sitten,
kun hän tuli lakitoimistoon, jossa työskentelin silloin.
Muistan sen selvästi. Hänellä oli 500 markkaa.
Hän painoi ne käteeni ja sanoi,
että poliisi etsi häntä, koska jokin asia piti selvittää.
RATKAISEMATON TAPAUS
Tämän päivän ohjelmassa haluamme taas näyttää teille kuvia,
jotka valvontakamerat ottivat pankkiryöstöjen aikana.
Joulukuussa 1991 -
tämä mies ryösti Sparkassen konttorin Nürnbergin keskustassa.
NÜRNBERGIN RIKOSPOLIISI
Se oli tämän tarinan alku.
Tuntomerkit: 35 - 40-vuotias,
hyvin pitkä, ainakin 195-senttinen ja erittäin lihava.
Mies ryösti pankin...
Yksi poliisi tunnisti hänet ohjelmasta ja sanoi: "Se on Stellwag. Tunnen hänet."
Minuako epäillään pankkiryöstöstä? Se en ollut minä.
Sillä ei ollut väliä, oliko se pankkiryöstö vai murha.
En pelännyt.
Tiesin, etten ollut tehnyt mitään.
Se ei vaikuttanut isolta jutulta. "Selvitetään asia poliisin kanssa.
En tehnyt mitään."
Moni sanoo niin, kun heidän kanssaan menee poliisin puheille.
Se on mahdotonta. Olen syytön.
Hän vaikutti rauhalliselta.
Asiakkaan persoona pitää selvittää.
Puhuin siis hänen kanssaan. Siinä kontekstissa hän kertoi,
ettei hän liittynyt siihen ja että oli sairas.
Kuulusteluhuoneessa meille näytettiin muun muassa tämä kuva.
Tunnistin hänet. Se oli täysin selvää.
Ajattelin vain, ettei hyvältä näytä.
Kuva oli huonolaatuinen, mutta se todella näyttää häneltä.
Jo pelkän koon takia.
Sitten syyte luettiin.
Muistan yhä, kun vastaava komisario sanoi,
että kyse oli pankkiryöstöstä panttivankien kanssa Nürnbergissä.
Sanoin: "En tiedä, mitä haluat minusta."
Olin varma, etten edes ollut Nürnbergissä silloin.
Rangaistus pankkiryöstöstä on vähintään viisi vuotta.
Kotiin ei pääse.
Riippumatta rehabilitaatioprognoosistasi tulet pysymään säilössä,
kunnes syyllisyytesi on selvillä. Sanomisillasi ei ole silloin väliä.
Donald väitti, ettei se ollut hän vaan että hänellä oli alibi.
Tietenkin hänen piti miettiä tarkkaan, missä oli ollut silloin.
Donaldia kuulustellut etsiväkin tuntui uskovan häntä. Siltä se vaikutti.
Hän sanoi: "Järjestetään tunnistusrivi. Suostutko siihen?"
Sanoin: "Tietenkin."
Kuvittelepa tämä.
Menin tyhjään huoneeseen,
jossa oli valtava ikkuna. Siellä minä sitten seisoin.
Mutta koska muita lihavia tyyppejä ei löytynyt,
seisoin siellä aivan yksin.
Noin seitsemän pankin asiakasta kävi siellä katsomassa.
Tiedätkö, mitä he sanoivat?
"Hän on pitkä ja lihava. Se oli hän."
Yli 16 ihmistä sanoi, että olin syyllinen.
Olin ihan sokissa.
Silloin ajattelin: "Tämä on kuin kauhuelokuvaa."
Sitten etsivä keksi järjestää asiantuntija-arvioinnin.
Se tunnetaan antropologisena raporttina.
Sen tarkoitus on selvittää, onko valokuvan henkilö sama -
kuin väitetty tekijä.
Näitä arvioita tehdään, kun joku on kävellyt punaisia päin -
tai kun jää ylinopeuskameran kuvaan ja sanoo: "En se minä ollut."
Hän otatti Donaldista kuvia.
Sitten asiantuntija vertasi näitä kuvia todistekuviin.
Nyt minä katson, mitä tästä selviää.
TOHTORI CORNELIUS S. ASIANTUNTIJATODISTAJA
Asiantuntija on monesti kiistanalainen.
Heitä ei juuri arvosteta.
Asiantuntija on tänään välttelevä.
Hän ei halunnut kommentoida tapausta, mutta hänen kollegansa suostui.
Jos tarkastellaan kaikkea antropologista kirjallisuutta,
pelkästään päässä on noin 250 - 280 määrittävää tekijää.
Aina, kun jostakusta henkilöstä halutaan selvittää jotain -
lakiteknisessä mielessä, me astumme kuvaan mukaan.
Asiantuntijan on esiteltävä löydöksensä yksinkertaisesti ja selkeästi -
ja kerrottava sitten päätelmiensä varmuuden todennäköisyys.
Asiantuntija teki hyvää työtä luomalla rinnakkaiskuvat.
Hänellä oli sarja erittäin hyviä kuvia ryöstäjästä,
joten hänellä oli keskenään helposti vertailtavia kuvia vierekkäin.
Sanoisin, että olimme hermona,
koska se asiantuntija oli avaimemme vapauteen,
mutta hän sanoi: "Syyllisyyttä ei voida poissulkea."
Kutsun sitä "korvaraportiksi". Korva oli ratkaiseva tekijä,
koska se näkyi kuvassa hyvin.
Oli selvää, ettei Donald vapautuisi lähiaikoina.
Jokainen päivä ja viikko oli helvettiä.
Olin oikeusjärjestelmän armoilla.
Sen kestäminen henkisesti oli vaikeaa.
Olin lähes kaksi vuotta tutkintavankeudessa.
Se oli kamalaa aikaa.
Se on tosi pitkä aika.
Nykyään se ei olisi sallittua. Mitään ei tapahtunut sinä aikana.
Mitään uutta ei selvinnyt.
Sitten tuli oikeudenkäynti.
OIKEUSTALO
25. TAMMIKUUTA 1994 OIKEUDENKÄYNTI ALKAA
Siellä istui kolme ammatti- ja kaksi maallikkotuomaria.
Sain kuulla oikeudenkäynnistä kaksi viikkoa etukäteen.
Korvaraportti oli tietenkin lehdistölle täydellinen tarttumakohta.
Edes kokeneet kollegat eivät olleet kuulleet tästä,
ja halusin tietysti tietää, oliko ketään edes mahdollista tuomita -
asiantuntijalausunnon perusteella.
Mikään ei viitannut Donaldin läsnäoloon pankin läheisyydessä. Ei mikään.
Eivät todisteet eivätkä johtolangat. Ei mikään.
Todisteet puhuivat syyttömyyden puolesta.
Kuvassa tekijällä ei ollut käsineitä.
Se sai ihmettelemään, miksi sormenjälkiä ei ollut.
Sormenjälkiä löytyi, mutta ne eivät täsmänneet Donaldiin.
Kuka vain sanoisi tällaisesta: "Tämä ei voi olla oikein."
Tekijä oli viimeinen, joka autossa kosketti mitään.
Päällimmäisten jälkien piti siis olla Stellwagin.
Yksikään ei ollut.
Komisario sanoi: "Sormenjälkiä on 12.
Kahdeksaa voidaan käyttää tunnistukseen.
Se et voinut olla sinä." Entä todistajat?
Muistan oikeudenkäynnistä kaksi todistajaa.
Yksi oli ryöstäjän taksikuski, joka vei tämän rikospaikalle ja takaisin.
Hän oli melko varma, että Donald oli syyllinen.
Hän todisti nikotiinisormista ja tekijän sammakkomaisesta suusta.
Olen hyvin varma. Istuin hänen vieressään. Katsoin häntä tarpeeksi kauan.
Pankkivirkailija, jota ryöstäjä uhkaili, todisti hyvin samoin.
Se oli hän. Olen 95-prosenttisen varma. Ei, vaan 99-prosenttisen.
99 PROSENTIN TODENNÄKÖISYYS
Hän oli pitkä ja lihava.
Vastaaja tietysti erottui selvästi -
ylipainostaan ja pituudestaan johtuen.
Toinen tekijä, joka ei liittynyt hänen ulkonäköönsä,
oli se, että hän kiisti rikoksen hyvin kiihkeästi.
Se erotti hänet muista vastaajista.
Se siinä on niin groteskia.
3. HEINÄKUUTA 2001
Sitä tulee hulluksi. Ette ymmärräkään. Tuomari ei uskonut sanaakaan.
Silloin sanoin asianajajalleni:
"Hei, eivät he voi vain..."
Hän sanoi: "Odotahan vain."
Donald työskenteli silloin myyntialalla entisessä DDR:ssä.
Sanomalehtien myynnillä saattoi tienata hyvin,
ja myyjät olivat liikkeellä joka päivä.
Heidän liikkeensä pystyi jäljittämään. Se toimi eduksemme.
Olin silloin 250 kilometrin päässä -
Leunassa isossa hotellissa poikien kanssa.
He vannoivat, etten se voinut olla minä.
Leunalainen hotelli B91. Olen varma siitä.
Meillä oli todistajia, alibi ja todisteita. Tarina oli pitävä.
...istui johtajan kanssa...
Siellä oli hotellinjohtajakin,
jolla oli varausvahvistus mukanaan.
KUITTI NRO 94027
Häneltä kysyttiin myös, olisiko hän voinut erehtyä -
tai että voiko kyseessä olla eri päivä.
Siitä saattoi aistia, että he epäilivät koko asiaa.
Todistajanlausuntojen mukaan Donald oli satojen kilometrien päässä -
aivan eri kaupungissa. Se kaikki piti selvittää ensin.
Oikeus ei uskonut niitä lausuntoja.
Syyttäjä käytti kaikkia johdattelevia kyselytekniikoita -
tuhotakseen alibin.
Lopulta häneltä loppuivat kysymykset.
Minun on sanottava, että nostan hattua Donaldille.
Hän oli aina valmis taistelemaan sanoen: "Todistamme syyttömyyteni."
Ratkaisevin henkilö tässä taistelussa oli asiantuntija.
Hän esitti arvionsa.
...esimerkiksi vasemman korvan crus helix.
Se kaartaa ja liittyy saumattomasti helixiin...
Hän sanoi myös,
että jokaisen ihmisen korva on erilainen kuin sormenjälki.
Kun hän tunnistaa korvan ja sanoo, että se on sama kuin tekijän...
PIIRROS ALKUPERÄISESTÄ RAPORTISTA
...se on täysin varmaa. Samanlaisia ei ole muilla.
Ryöstäjän ulkokorvan muoto -
samoin kuin syytetyn...
Mitä enemmän häneltä kysyttiin ja mitä enemmän yritimme kumota -
hänen todistuksensa, sitä varmempi hänestä tuli.
...näyttää ulkoneman... tasainen...
...sidekudos... korvanlehden...
...ei kellään ole...
...ulkokorvan muoto on täysin sama kuin epäillyn.
TÄYSIN IDENTTINEN
Yhä epäilevämmän kysymystulvan paineen alla -
hän siirtyi yhä vankemmin vastaamaan: "Kyllä, täysin varma."
Lopulta Donald ei voinut enää pidätellä itseään.
Hän syytti asiantuntijaa väärästä todistuksesta.
Kysyin: "Mistä sinä puhut? Mitä tämä hokkuspokkus on?
Mitä hölynpölyä sinä täällä kauppaat?
En se voinut olla minä. Alibillani on useita todistajia."
Tämän riidan takia asiantuntija puhui suoraan vastaajalle,
mikä on hyvin epätavallista.
"Herra Stellwag, myöntäkää. Se on toivotonta. Olet syyllinen."
Viimeisetkin hiukseni putosivat.
Miten voit sanoa noin?
Sen lausunnon perusteella he pystyivät tuomitsemaan minut.
Kansan nimissä olemme tulleet seuraavaan tulokseen...
PÄÄOIKEUDENKÄYNTI 16. HELMIKUUTA 1994
Voin yhä kuulla ne sanat.
Vastaaja on syyllinen.
"Syyllinen."
Yhdeksän vuotta.
Yhdeksän vuotta ei ole pikkujuttu. Se on pitkä aika.
Se on hullua.
Luulin sen olevan maailmanloppu.
En ymmärrä, miten he saattoivat sivuuttaa niin vapauttavat todisteet.
En vain voi ymmärtää.
Se en ollut minä.
YLIPAINON JA VASEMMAN KORVAN TAKIA
"SYYLLINEN"
Muista, että olin eristyksissä. Se eroaa tavallisesta vankeudesta.
Minulle se oli selvää.
En ole syyllinen, joten en voi myöntää syyllisyyttä.
Jos en myönnä syyllisyyttä, en voi kuntoutua.
Jos et halua palata takaisin osaksi yhteiskuntaa,
et saa mitään etuoikeuksia.
Aikuiskoulutus peruttiin.
Ammatillinen koulutus peruttiin.
23 tuntia sellissä ja tunti pihalla.
Jos on eristyssellissä -
ilman radiota tai televisiota, elämä on helvettiä.
Kukaan ei puhunut minulle!
Minulle se oli kuin kidutusta.
SEITSEMÄN VUOTTA MYÖHEMMIN
14. HELMIKUUTA 2001 VAPAUTUSPÄIVÄ
Päivääkään ei armahdettu.
ARKISTOKUVAA, 2001
Kärsin tuomioni viimeiseen päivään asti.
Sitten se oli ohi. Kärsin yhdeksän vuottani.
Halusin vain rauhaa ja hiljaisuutta.
Sitten tuli isku.
Sain kirjeen Nürnbergin syyttäjänvirastolta.
Kirje kehotti ottamaan yhteyttä asianajajaani.
Kyse oli pankkiryöstöstä panttivankien kanssa.
Taas.
Ajattelin: "Hienoa, nyt he hoitelevat minut."
Se oli kuin amerikkalainen trilleri.
Menin asianajajani luo:
"Hei. Pitääkö meidän keskustella pankkiryöstöstä?"
Hän sanoi: "Kyllä".
"Mikä pankkiryöstö? Katso minua. Voin tuskin kävellä."
Hän sanoi "Aivan, minulla on kerrottavaa." Kysyin: "Mitä?"
Eräs poliisi soitti minulle ja kertoi, että jutussa on tapahtunut uusi käänne.
Nürnbergin rikospoliisi arvioi vanhat todisteet uudelleen.
TUTKINTA, TUNTEMATON
Sormenjälki taksissa.
KESKISORMI
Uusi todistajanlausunto ohjasi tutkijat oikealle polulle.
Donald Stellwagin näköinen mies oli tehnyt sarjan pankkiryöstöjä -
samalla kaavalla.
Hän saapui ja pakeni taksilla.
Vertailu rikospaikan sormenjälkiin johti -
poliisin 38-vuotiaan jo vankilassa istuvan miehen jäljille.
Hänet voitiin yhdistää tapaukseen.
HENKILÖLLISYYS VAHVISTETTU
Se typerrytti minut.
Tuntui kuin minua olisi isketty lekalla päähän.
Typerryin niin kovaa.
TODISTE OIKEUSMURHASTAKO?
OIKEUTTA TOISELLA YRITTÄMÄLLÄ
43-VUOTIAS PANKKIRYÖSTÖSTÄ TUOMITTU EHKÄ SYYTÖN
Syytön Donald Stellwag joutui sovittamaan pankkiryöstön Nürnbergissä.
Nyt Donald Stellwag taistelee tapauksen uudelleenkäsittelystä,
mutta sitä varten oikea tekijä on ensin tuomittava.
Rehvastelu koitui oikean tekijän kohtaloksi.
Hän kehui rikostoverilleen,
että vuonna 1991 hän ryösti Sparkassen sivukonttorin Nürnbergissä.
Hän oli paennut huomaamattomasti eikä ehkä olisi jäänyt kiinni,
jollei rikostoveri olisi pettänyt häntä.
Vahvasti naamioitunut vastaaja teki tänään täyden tunnustuksen,
ja pyyteli anteeksi viattomalta kaksoisolennoltaan.
KANSAN NIMISSÄ! TUOMIO
Frank tuomitaan 11,5 vuodeksi vankilaan tästä ja muista ryöstöistä.
VIRHE VAHVISTETTU
Tiesin, etten ollut tehnyt rikosta tai mitään väärää. Olen syytön.
Viaton vankilassa.
Donald Stellwag... - Donald Stellwag...
Käsittämätön oikeusmurha...
Oikeusmurha... - Donald Stellwag...
Oikeusmurhan uhri...
En sano, että se oli oikeudellinen pelastus,
mutta koko oikeudenkäynnin ajan jahtasimme aavemaista henkilöä,
joka sitten lopulta ilmestyikin eteemme.
Tuntuu hyvältä istua siellä ja tajuta,
että taannoinen taistelumme ei ollut turhaa vaan perusteltua.
Kun sen näkee, sanoo itselleen: "Olimme sittenkin oikeassa."
Donald oli yhtä tyyni kuin aina.
Hän selviytyi koettelemuksesta hyvin.
Ulkoisesti. Hänen sisimmästään en voi tietää. Minun on oltava rehellinen.
En ole vielä nähnyt hänen sisimpäänsä, eikä hän sitä sallikaan.
Tuskin olen koskaan vapaa.
Olin vankilassa aivan liian kauan.
Siinä tulee menemään tosi kauan.
Minun on käsiteltävä monia asioita ennen kuin voin unohtaa sen.
En halua tehdä niin. Haluan työstää sitä.
Tietenkin tarina järkytti.
Kuultuani siitä mietin: "Hullua. Mitä tämä on?"
Kun tapasimme hänet,
Hänestä huomasi, että hän oli kroonisesti masentunut.
Hän kuitenkin tuntui luottavan meihin nopeasti,
koska yritimme ymmärtää häntä.
Otimme hänet vastaan sellaisena kuin hän oli.
Siitä hetkestä lähtien hän todella yritti palata normaaliin elämään.
Hän oli vasta äskettäin vapautunut.
Hänet vapautettiin virallisesti yhdeksän vuoden jälkeen. Kuntoutunut.
Vapautus tapahtuu virallisesti oikeudessa.
Vasta sitten saa korvauksen valtiolta.
VASTAAJA SAA KORVAUKSEN KÄRSITYSTÄ TUOMIOSTA
TUOMIO PURETAAN
JA VASTAAJA VAPAUTETAAN.
HÄNEN SYYTTÖMYYTENSÄ ON TODISTETTU.
Oli selvää, että hän saisi rahaa jokaisesta päivästä vankilassa,
mutta Donald piti summaa vitsinä.
Se ei ollut tarpeeksi uuden elämän aloittamiseen.
Luulin, että kun minut vapautetaan, mikä tapahtui kuudes joulukuuta,
osavaltio auttaisi minua palaamaan normaaliin elämään. Niin ei käynyt.
Osavaltio sanoi: "Hän saa 20 D-markkaa joka päivästä."
Asumiskulut vähennetään,
ja laskelmat perustuvat päivien määrään.
Yksinkertaista. Tuloksena on tietty summa, joka maksetaan.
Hän oli järkyttynyt. Hän luuli, että saisi korvauksen -
ja voisi elää mukavasti, mutta niin ei käynyt.
Se ei ollut paljon yhdeksästä vuodesta. Olin todella pettynyt.
STRAUBINGIN VANKILA
Päästyään vankilasta hän meni ensin tilapäismajoitukseen.
Se oli eräänlainen kimppakämppä ex-vangeille.
Hän luki paljon, kuten hän oli tehnyt vankilassakin.
Se oli hänelle tärkeää. Johtamiskirjoja... Tietokirjoja bisneksestä.
Ehkä hän valmistautui tulevaan uraansa vankilan jälkeen.
Minulla oli valtava tehtävä vankilassa.
Taistelin nimittäin sairauttani vastaan.
Minullahan on kaksi aivokasvainta.
Lihoin valtavasti voimakkaiden kortisoni- ja muiden hoitojen takia.
Luulin, etten selviäisi vankilasta.
Pääni kasvain tappaa minut.
Olen korkean riskin potilas.
Lääkärin mukaan on ihme, että olen yhä elossa.
Henkisesti olen kuitenkin hyvässä kunnossa. Usko pois.
Halusin todistaa kaikille, etten se ollut minä.
VIIKON IHMISET
Hei kaikille. Hyvää iltaa.
Hän vietti kahdeksan vuotta vankilassa Saksassa syyttömänä.
Kuulostaa epärealistiselta. Sitä luulee, ettei niin voi käydä.
Painajainen.
Miten sokea oikeusjärjestelmä on?
Tämä tapahtui Saksan liittotasavallassa, perustuslaillisessa valtiossa.
Törkeä oikeusmurhako? Donald Stellwag oli viattomana vankilassa.
Donald Stellwagille se oli rankkaa todellisuutta.
Hänen elämänsä ja hän muuttui vankilassa. Tervetuloa, Donald Stellwag.
Donald Stellwagin tapaus. - Donald Stellwag.
Hei, hra Stellwag.
RTL, Bayerischer Rundfunk, SAT 1,
Johannes B. Kerner.
Olin myös Fliegen ohjelmassa.
Hyväksymme syyttömyytesi ja toivotamme sinut tervetulleeksi yhteiskuntaan.
Donald Stellwag, tervetuloa.
Kaikki on ennallaan. Lopulta siitä tulee rutiinia.
"Miksi kutsuit minut takaisin?"
"Sehän on selvää. Voin olla avoin kanssasi ja keräät katsojia."
Nyt, jos...
Olin Maischbergerin ohjelmassa.
Jos hän ei tehnyt sitä...
Menin kerran mukaan pitämään silmällä, ettei hän mokaisi.
Miten he pyysivät anteeksi? - Eivät he pyytäneet.
Se ei ole ihan totta.
Tiedät, että Ansbachin tuomari, joka johti käsittelyä, pyysi anteeksi.
Ja syyttäjä. Hän ei liittynyt tapaukseen mitenkään.
Jos olet syytön, joudut maksamaan vankeudesta.
Mitä?
Kun hän kertoo tarinan, hän maalaa kuvan.
Hän tykkää värittää tarinaansa kaikenlaisin tavoin.
Siten tarinasta tulee parempi ja värikkäämpi, ja se myy paremmin.
Hän on myyntimies.
Neljätoista päivää vapautumiseni jälkeen vuonna 2001 -
todellinen tekijä ryösti taas pankin. Tällä kertaa postipankin Nürnbergissä.
Hän oli epäonninen. Teknologia oli kehittynyt.
Katosta putosi teräskehikko, johon hän jäi kiikkiin.
Se oli vain huonoa onnea.
Kuulen tuosta ensimmäistä kertaa. Kiva.
Joskus tarinat ovat samoja, mutta rakennettu eri tavalla.
LIIKEKUMPPANI
Ihan kuin ne olisi kahden eri ihmisen kertomia.
En sano, että hän tietää, mikä toimii hyvin.
Hän on vain epäonninen sen suhteen, että hänellä on niin jännittävä tarina.
Kun hän kertoo sen sillä tavoin, niin se vain sitten on.
Eräs toimittaja kirjoitti kerran sanomalehdessä:
"Hän juhlii Baijerin oikeusjärjestelmän erehtyväisyydellä."
En ole valehdellut kertaakaan TV-ohjelmassa. Kerroin aina totuuden.
LÄHES 5 VUOTTA VANKILASSA SYYTTÖMÄNÄ
SYYTÖN VANKILASSA VUOSIA
SE OLI HÄN! EIKÖ NIIN? OIKEUSMURHAN UHRI JATKAA TAISTELUA
Oletko nyt vapautuksen jälkeen niin sanotusti vapaa mies?
Onko asia osaltasi käsitelty, vai vieläkö se jatkuu sinulle.
Minulla on siviilioikeudellinen kanne asiantuntijatodistajaa vastaan.
Luulin aina olevani vapaa, mutten ole vapaa. Olen yhä ansassa.
Minulta kysyttiin usein: "Miten tri Cornelius on syyllinen?"
En ole psykologisesti vapaa. En ole henkisesti vapaa.
Hän tuhosi sieluni täysin.
Hänen maineensa ja kuntoutuminen olivat tärkeitä hänelle.
Hänen taistelunsa kohdistui tätä asiantuntijatodistajaa vastaan.
Se, mitä hänelle tapahtui, oli käsittämätöntä.
YSTÄVÄ
Jos joku mulkku puoskari tulee ja sanoo:
"Tunnistin sinut korvastasi..."
Nauramme nyt, mutta aseta itsesi Donaldin kenkiin.
Olisit kyynelissä. Et tietäisi, mitä tapahtuu.
Taisteluni kohdistui aina asiantuntijatodistajaan,
koska uskoin, että jos hän oli väärässä minun suhteeni,
hän teki lukemattomia muitakin virheitä. Väärin vangittuja olisi monia,
joilla ei ehkä olisi henkistä vahvuutta selviytyä.
Se oli hänen neljäs tai viides epätarkka asiantuntijalausuntonsa.
Tänään Donald Stellwag toivoo,
että lausunnollaan tuomion aiheuttanut mies joutuu maksamaan -
vahingonkorvauksia.
Hän haastoi asiantuntijan oikeuteen. Siitä syntyi ennakkotapaus.
Ennen tätä tapausta ei tuomaria eikä asiantuntijaa oltu ennen tuomittu.
Voitko kuvitella? Ei ikinä. Saimme aikaan tärkeän päätöksen.
Frankfurtin hovioikeus on samaa mieltä -
ja määrää Cornelius S:n maksamaan vahingonkorvauksia.
Cornelius S. joutuu maksamaan
Donald Stellwagille 150 000 euroa kärsimyskorvauksia.
En pitänyt sitä mahdollisena.
Eikä kyse ole rahasta. Rahalla ei tässä ole merkitystä.
Tämä on ensimmäinen tapaus Saksassa,
jossa asiantuntijaa pidetään oikeudellisesti vastuullisena -
epätarkasta oikeuslausunnosta.
Vau, se oli tyydyttävää.
Hurrasin kovaa.
Sen jälkeen antropologinen seura loi professori Rösingin kanssa -
ohjeistuksen siitä, miten arviot tulee tehdä.
Donald Stellwag -skandaali laukaisi sen,
että meillä on nyt viimeinkin standardit.
En ole nähnyt häntä sen jälkeen, mutta kuulemma hän toimii yhä -
ja tekee asiantuntija-arvioita.
Hämmästyttävää kyllä hän toimii myös siellä,
missä hän on aiemmin antanut virheellisiä lausuntojaan.
Kävin puheohjelmissa vuoden 2001 lopusta vuoteen 2008.
En halunnut tehdä sitä. En halunnut puhua niissä.
Se on Stellwagin ensimmäinen elämä. - Aivan.
Katsotaanpa Stellwagin toista elämää.
Ajattelin: "Minulla on Saksan passi.
Kaikki voivat pussata persettäni."
Kaikki oli mahdollista.
Todennäköisyys kahdelle korkean profiilin tapaukselle -
yhden elämän aikana on melko pieni.
Se on melkein parempi tarina kuin alkuperäinen tarina pankkiryöstöstä.
En yllättynyt, että hän oli taas pulassa.
On ihmisiä, joille tällaista ei koskaan tapahdu.
Donaldille taas niin kävi kahdesti.
Kiehtovaa.
Halusin paremman ja erilaisen elämän.
Se siitä.
RYÖSTÖ 2
15. JOULUKUUTA 2009 A81 LÄHELLÄ LUDWIGSBURGIA
Autoilijoille tiedoksi,
että Weinsbergin risteyksessä on taas viivästyksiä.
Ajakaa varovasti.
Oli aamu juuri ennen kymmentä.
Ajoimme kaksin pitkin A81:tä lähellä Ludwigsburgia,
kun musta BMW ilmestyi yhtäkkiä valot vilkkuen.
Sen takana oli kyltti: "Seuraa minua."
Mitä siinä voi tehdä? Luulin heitä poliiseiksi, joten seurasin.
Ajattelin vain, että ajoin aika nopeasti.
Pysähdyimme moottoritien sillan alle.
Bemarissa oli kolme poliisia.
Kaksi tuli ulos.
Meidän osaltamme se meni näin.
POLIISI
"Rekisteriote ja henkilökortti." - Rekisteriote, kiitos.
Ja henkilöllisyystodistus.
Sitten tapahtui jotain hullua. Yksi matkustaja paljastui ex-poliisiksi.
Hetken ajattelin: "Mitä jos hän huomaa jotain?”
Niinpä jatkoimme: "Ulos."
Silloin huomasin jotain BMW:ssä.
Rekisterikilven alustassa oli viivakoodi.
Se oli tavallinen vuokra-auto.
Poliisi. - Verotutkijoitako?
"Teidät on pidätetty veronkierrosta."
He eivät vastustelleet.
Se oli niin yksinkertaista. Käsiraudat käsiin, ja se oli siinä.
"Pakettiauto takavarikoidaan."
Ne tyypit istuivat takapenkillämme. Toinen katsoi meitä ja sanoi:
"Melko monta turkkilaista poliisissa."
He jättivät meidät metsään. Silloin ajattelin: "Tämä oli tässä."
Pakettiautossa on yli 1,5 miljoonan euron edestä kultaa.
Sen takia kannattaa jo tappaa.
DONALD KOTI DONALD KÄNNYKKÄ
Poliisin mukaan tällaisia ryöstöjä ei usein tapahdu.
1,8 miljoonaa euroa kultaa ja koruja.
Kaksi sentneriä romukultaa nürnbergistä matkalla sulatettavaksi Pforzheimiin.
Kulta ei ollut vakuutettua.
Tarina itsessään on täysin hullu.
TOIMITTAJA
Ei sitä toisin voi sanoa.
Viisi poliisiksi ja verotarkastajaksi naamioitunutta väijytti -
kultakuljetuksen moottoritiellä.
He varmaan käyttäytyivät kuin verotarkastajat.
Suurratsia Brüser Bergissä.
24-vuotias mies pidätettiin Köln-Bonnin alueella.
Hänen sanotaan olevan yksi ryöstön suunnittelijoista,
mutta neljä muuta on yhä vapaana mukaan lukien räppäri Xatar.
Gangsta-räppäristä oikeaksi gangsteriksi.
Se oli joukko ystäviä, nuoria miehiä Xatarin piireistä.
Nimi oli jo tunnettu hip hop- ja gangsta rap -piireissä.
Hän oli tehnyt itselleen nimeä Bonnissa, mutta ei vielä koko Saksassa.
Hän tykkää esittää rikollista, tinkimätöntä gettotähteä.
Xatar tarkoittaa "vaaraa" kurdiksi, arabiaksi ja niin edelleen.
Internet-videot olivat Xatarin tärkein alusta.
Hän rakensi vuosia imagoaan julmana gangsterina.
Superhottis Alessandra Mendes luopui juuri syytteestä Xataria,
saksalaista räppäriä vastaan.
Tämä löi väitetysti Alessandraa kasvoihin juotuaan liikaa Playboy-kartanon juhlissa.
Xatar mursi mallin nenän USA:ssa bileissä. Takuumaksu on 50 000 dollaria.
Gangsterimusiikki ja -elämä sulautuivat yhä enemmän yhteen.
Hänen uskottiin kykenevän rikoksiin, mutta että miljoonaryöstökö?
Xatar ja hänen rikoskumppaninsa pakenivat.
Ensin he pakenivat Moskovaan Abu Dhabin kautta.
Heidät pidätettiin Irakissa helmikuussa 2010.
Xatarilla on nyt mahdollisuus kohdata Saksan lait
koska hän jäi kiinni ja on ollut oikeudessa Stuttgartissa.
Olin ollut oikeustoimittaja Stuttgarter Zeitungissa pitkään.
Seurasin kultaryöstöoikeudenkäyntiä silloin tarkkaan.
Joskus saattoi saada vaikutelman,
ettei se ollut oikea oikeudenkäynti, vaan näytelmä.
Ajattelin, ettei kaikki voi olla totta.
Xatar oli ryöstön liikkeelle paneva voima. Hän järjesti sen ja värväsi miehet.
Hän sai vihjeen pakun aikataulusta ja määränpäästä.
Sitten he lähtivät.
Xatarilla oli talousvaikeuksia.
Siksi hän oli avoin ajatukselle sen kultakuljetuksen ryöstämisestä.
He virnistivät toisilleen saliin tullessaan.
He olivat iloisia nähdessään tuttujaan tai sukulaisiaan yleisöpaikoilla.
Hiljaa! Puhun hänelle, en sinulle!
Asianajajat huusivat, loukkasivat toisiaan ja esittivät syytöksiä.
Ennen kaikkea muistan Malte Höchin.
Hän tuo vähän väriä sellaiseen oikeudenkäyntiin.
Hän oli silloin tunnettu TV-juristi.
TUOMARI
Syyttäjä on oikeassa. Asiakkaani on vapautettava.
Hänellä oli erottuva kampaus, ja hän käyttäytyi omalaatuisesti.
Hän riiteli aggressiivisesti asianajajien kanssa,
joilla oli eri strategia.
He eivät puolustautuneet.
Oikeudenkäynti taisi olla heille tervetullutta vaihtelua vankeuteen.
He alkoivat puhua vasta oikeudenkäynnin edetessä.
Sitten kysyttiin, miten tämä on mahdollista.
Meillä on romukultakauppias Nürnbergissä.
Meillä on ryöstö Ludwigsburgissa.
Sitten on Bonn muutama sata kilometriä pohjoiseen.
Nyt ne pitää jotenkin yhdistää.
Kerrankin olen samaa mieltä.
On nimittäin toinenkin nimi.
Xatar sanoi, että vihje tuli Donald Stellwagilta.
Seuraava tarina.
Se on ihan uskomaton.
OIKEUSMURHAN UHRI JÄLLEEN SYYTETTYNÄ
SUUNNITTELIKO HÄN LUDWIGSBURGIN SUUREN KULTARYÖSTÖN?
Okei, meillä on nyt TV-asianajaja.
Meillä on Xatar, ja nyt meillä on myös Donald Stellwag.
Se ei tunnu uskottavalta.
Se on vain siisti tarina.
Donaldko muka suunniteli sen? En usko siihen.
En vain näe sitä. Miten Donald olisi sen tehnyt?
Kysymys kuului, missä kulta on.
Moni oikeudenkäynnin seuraaja itseni mukaan lukien odotti ja toivoi -
Stellwagin näyttäytyvän oikeudenkäynnissä.
Oikeutta käytiin,
mutta sitä varjosti hahmo, jota kaikki odottivat.
OLIKO STELLWAG KULTARYÖSTÖN TAKANA?
Stellwag tiesi, miten ryöstö meni ja miten se päättyi.
Hän ei kuitenkaan tullut.
En lähtenyt pakoon. Asianajajani tiesi, missä olin.
Minulla oli vain puhelinnumero. En tiennyt, missä hän oli.
Makaan täällä. Minun on vaikea liikkua.
En voi mennä vessaan, koska jalkani eivät kanna.
Laita se toisinpäin.
Muuten en antaisi haastattelua makuulla.
Joo, nyt on hyvä.
En olisi pelännyt sitä yhteenottoa,
koska silloin olisi käynyt ilmi, etten voinut olla tekijä.
Vihje tuli Donald Stellwagilta.
Kaikki Stuttgartissa todistivat, että olin johtaja.
Luuletko, että sinusta voisi tulla kurdijengin johtaja?
Kaikille on selvää, että he ovat hulluja.
Mutta olitko syytön? - Kultaryöstöönkö? Tietenkin. Epäilemättä.
Ei pienintäkään epäilystä.
En olisi ollut tarpeeksi hullu ja rikas saadakseni toteutettua sellaisen tempun.
Mikä olisi ollut motiivini?
En liity siihen mitenkään.
Hän voi sopeutua kaikkiin tilanteisiin. Se on kiehtovaa.
Vuonna 2001 aloin heti rakentaa elämääni uudelleen.
Osasin markkinoida itseäni, usko pois.
Onneksi opiskelin markkinointia vankilassa.
Uniikki oikeusmurhan uhri.
Vapaus, josta Stellwag puhuu, on 10 000 D-markan arvoinen.
Hän myi tarinansa TV-asemalle ja antaa haastatteluja vain heille.
Ette uskoisi, miten paljon tienasin median kautta.
Paljon.
Donald Stellwag. - Donald Stellwag.
Donald Stellwag.
Donald, tervetuloa.
Luuletko, että ne 500 tai 1 000 euroa, jotka joka esiintymisestä sai,
olivat kaikki tuloni?
Ei.
Ansaitsin panimon tuotesijoittelulla.
Tervetuloa, Donald Stellwag.
WOLFSHÖHER-OLUT
"Haluatteko mainostaa Johannes B. Kernerin ohjelmassa kello 22? Se on hyvä show."
"Kyllä." "Paljonko maksatte?"
"Paljon."
Minulla oli isoja T-paitoja panimon logolla.
Toisella tai kolmannella kerralla Kerner yritti olla ovelampi.
Hän sanoi: "Onko sinulla päälläsi jälleen tuotesijoittelua?
Se on arkaluontoinen juttu ZDF:llä.
Teemme sinulle uuden T-paidan ilman mitään logoja."
Sanoin: "Harmi."
Tietenkin minulla oli sitten lippis, jossa oli panimon mainos.
Hän sanoi: "Olet sinä kiero tyyppi."
Ei hän tarvinnut niitä rahoja.
Hän sai korvauksen siltä asiantuntijalta.
Hänellä oli jo tarpeeksi elääkseen.
Mitä teit rahoilla?
Mitäkö tein? Sijoitin eri bisneksiin.
Nämä ovat uusia malleja. Musta näyttää hyvältä.
Se alkoi panimoiden rekkojen mainostamisella.
Olen erinomainen myyntimies.
Sitten Hessenissä minä erikoistuin keräilykelloihin.
Sain kerran kaksi kelloa.
Minulla on ne yhä.
Tässä.
Hieno. Valitettavasti se on rikki, eikä minulla ole varaa korjauksiin.
Se maksaisi 300 - 400 euroa.
Sitten muutin takaisin Laufiin ja avasin antiikkiliike Kultakeitaan.
Kelloja ja antiikkia Laufissa.
Tilit olivat täynnä. Kaupassa oli paljon käteistä.
PÄTEVÄ, MAINEIKAS, NOPEA, SUOSITELTU
Elimme Laufissa ylellisesti.
Luksuselämää.
Olin Donald Stellwag, myynti- ja markkinointijohtaja.
Kauppasimme kultaa ja timantteja. Tiesin, missä niitä voi myydä.
Voittomarginaali oli hyvä. Frankilla oli kontaktit.
Vaikka en ollut tekemisissä kullan kanssa, olin Ghanassa -
ja olin luotettava. Niin me tapasimme.
LÄHDE: FRANK VOGEL
Stellwag ei ole tyhmä. Hän kuuli Ghanasta.
Hän tiesi, että Ghana oli silloin toiseksi suurin kullantuottaja.
En tiedä, onko enää.
Kaikki luulevat, että sieltä kultaa saa halvalla.
Tutustuin Frankiin Ghanassa,
kun hän tarjosi minulle timantteja.
Olitko Ghanassa?
Frank oli. Minä olin Kultakeitaassa.
Ostin hänelle kultaa, timantteja ja niin edelleen.
Sitten tuli idea avata kaivos.
Niin me sitten teimme.
Netissä on upeita kuvia kaivoksemme avaamisesta.
Meillä oli kaivinkone ja koko hoito.
Ghanassa kontaktit pitää voidella,
jotta asiat sujuvat.
Homma ei edistynyt hänestä tarpeeksi nopeasti.
Olemme raakatimanttien asiantuntijoita.
"Emme voi odottaa. Meillä on kaivinkone siellä."
Sanoin: "Et voi tehdä sitä. Toimintamme loppuu."
Hän ei kuunnellut.
Voin luottaa häneen täysin.
Hän sanoi: "Teet minun rahoillani, mitä käsken. "
Niin sitten tein, ja hankkeemme päättyi siihen.
Kullan ostaminen ja sulattaminen ovat tyypillisiä Donald Stellwag -ideoita.
Hän on kommunikoiva henkilö.
Ei hän puhelimeen liimattu ole, mutta hän puhuu paljon -
ja tuntee paljon ihmisiä.
Tietysti näihin piireihin tutustuu.
Oikeudenkäynnissä tuli selväksi,
että tekijät olivat säännöllisessä yhteydessä Stellwagiin.
DONALD KOTI DONALD KÄNNYKKÄ
8. JOULUKUUTA 2009 VIIKKO ENNEN KULTARYÖSTÖÄ
On huomionarvoista,
että Xatar ja Stellwag tapasivat viikkoa aiemmin kaupungissa,
jossa Stellwag asui.
On myös todistettu, että tapaamisen aikana he tutkivat -
netissä sitä nürnbergiläistä romukultakauppiasta.
Hanauer on Saksan suurimpia kullan ostajia,
ja kyllä minä Xatarin ja ne kurdit tunnen.
He ovat asiakkaitani. He ostivat minulta kelloja.
Hän vetää puoleensa sellaista.
Hän on tehnyt paljon bisnestä monien kanssa etenkin kulta-alalla.
Ei siis yllätä, että hän tuntee jonkun, joka tuli hänen tuttunsa ryöstämäksi.
On mahdollista, että sanoin Xatarille: "Häneltä voi ostaa paljon kelloja."
Siksi... Olisin valehdellut, jos en olisi sanonut niin.
Etkö puhunut kuljetuksesta tiettynä päivänä?
Mistä minä sen olisin tiennyt?
Sen olisi tiennyt vain tarkkailemalla Hanaueria viikkoja.
He tulivat kuulustelemaan minua.
Silloin tiesin, kuka ryöstön oli tehnyt,
mutta en puhunut poliisille.
Miksi puhun siitä tänään? Koska he kärsivät tuomionsa.
Kaikki syytetyt tiesivät: "He tietävät meistä liikaa.
Tästä emme selviä." Heille tarjottiin myös sopimusta.
VANKILATUOMIO
8 VUOTTA
Enintään kahdeksan vuotta, jos he tunnustavat.
Siltä osin oli selvää, että rangaistus olisi se.
Oikeudenkäynti päättyi tuomioon, kuten ne aina päättyvät.
Xatar joutui vankilaan.
Stellwag ei joutunut vankilaan.
Hän kielsi osallisuutensa tutkijoille.
He etsivät arvotavaroita.
He eivät löytäneet mitään.
Kysynpä vain, tarvitsiko minun tehdä sellainen ryöstö. Naurettavaa.
Kultaryöstöön on vain yksi syy.
Räppärit halusivat säilyttää asemansa piireissään.
Jos on gangsta-räppäri, sellainen kasvattaa mainetta.
Se on gangsta rappia.
Oman maineen ja uskottavuuden kannalta kultaryöstö ei välttämättä ole huono.
Se on ihan oikea gangsteritarina.
Kuule, Rus, olen kunnon paskiainen.
Teen mitä vain.
Hänen levy-yhtiönsä on Goldman Entertainment.
Hän esiintyy videoilla kultaan pukeutuneena.
Hänestä on elokuvakin.
Jos haluat huipulle, oikotietä ei ole.
Tai ehkä on. Mutta jos otat sen,
maksat kovan hinnan.
Paljonko siellä on kultaa?
Missä kulta on? - Kukaan ei tiedä.
Sen nimi on Rheingold, ja se kertoo Xatarin elämäntarinan.
Hän markkinoi kultaryöstöä tosi fiksusti. Se on tärkeä osa hänen uraansa.
Nyt 34-vuotiaana hän kirjoitti jopa omaelämäkerran.
Se on tarina rikollissankarista.
Tässä se on. Xatar, kaikki tai ei mitään.
Mitä voin sanoa siitä? Kerron siinä tarinoita.
Miksi kirjoitit kirjan?
Vankilassa oli aikaa ja kirjoituskone.
"Lempinimemme hänelle oli Köriläs.
Köriläs oli koominen hahmo.
Kun hän puhui, hän ei puhunut vaan huohotti.
Hänellä oli syöpä, ja hän oli lähes sokea.
Vaikka Köriläs olikin ihan romuna,
hän oli myös aito gangsteri.
GANGSTERI
Matkani läpi elämän oli ennalta määrätty.
Lapsuuteni ei ollut normaali.
Useimmat sanoivat hänen olevan roisto. Toiset pitivät häntä mafiosona,
koska hän teki kaikenlaista pahaa.
Hänhän on lurjus, vai mitä?
Sisälläni piili paha tyyppi.
Sen lampaan sisällä, joka kylästä lähti,
oli paha susi.
He tekivät minusta suden.
En tiennyt, millaista oli elää.
TERVETULOA
En tiennyt, mitä rakkaus on.
Olen tuntenut hänet nimellä Donald -
vasta sen pankkiryöstön uutisoinnin jälkeen, jota hän ei tehnyt.
Ennen sitä tunsin hänet täällä Haraldina.
Hänen mummonsa kutsui häntä Haraldiksi, joten niin mekin.
DONALD STELLWAGIN ISOÄITI
DONALD STELLWAG ISOÄITINSÄ KANSSA
Hän kasvoi köyhyydessä.
Perhe ei ollut kovin varakas.
Hänellä oli tarvitsemansa, mutta ei enempää.
60-luvulla Fuchsstadt oli maalaiskylä.
Sen väkiluku oli uskoakseni yhä alle 500.
Kaikki siellä tunsivat toisensa.
Synnyin avioliiton ulkopuolella,
ja sen lisäksi olin Yhdysvaltain miehityssotilaan lapsi.
Olin heille jenkkiäpärä.
Me vartuimme amerikkalaisten kanssa.
Jotkut pitivät heitä vapauttajina, toiset miehittäjinä.
Jos tyttö sekaantui amerikkalaiseen ja niin edelleen,
se oli huono uutinen.
Tyttöä kutsuttiin jenkkien huoraksi.
DONALD STELLWAGIN ÄITI
Koska äitini ja isäni kuolivat, kun olin hyvin nuori -
äitini vanhemmat kasvattivat minut.
Muuten minulla ei ollut suhdetta muihin kyläläisiin.
Amerikkalaisen lapsena olin hylkiö.
Siellä oli jalkapalloseura, nuorisoyhdistys ja musiikkiseura.
Kaikki, mitä baijerilaiskylässä yleensä on.
En saanut liittyä niihin.
Hänestä on kuva jalkapallojoukkueessa.
Hän on maalivahti keskellä kuvaa.
Hän oli myös aika integroitunut kyläelämään.
Harald on minua vuoden nuorempi.
Vietimme alakoulussa kolme vuotta yhdessä samassa huoneessa.
Olimme innokkaita kortinpelaajia. Tapasimme säännöllisesti.
Viikonloppuisin hän oli aina pubissa.
Hän tuli pubiin liituraitapuvussa -
ja leikki isoa kihoa.
"Hei, en ole se pieni kusipää, joksi minua luulitte."
Hän halusi näyttää,
että jopa jenkkiäpärä voi tehdä itsestään jotain.
Fuchsstadt oli liian pieni hänelle.
Halusin nähdä jotain uutta.
Niinpä lähdin maailmalle.
Frankfurtista ei puuttunut mitään.
Kaikki vetosi minuun.
Frankfurtissa oli tosin muitakin mahdollisuuksia tienata.
Siellä oli kaikenlaista meneillään. Halusin vain nauttia elämästä.
Se oli hauskaa.
Tienasin hyvin.
Se oli puhdasta vapautta, ei muuta.
Jos joku on Saksassa rikas ja fiksu,
voi hän vain rikastua lisää. Ei siinä muuten voi käydä.
Köyhtyäkseen täytyisi olla täysi idiootti. - Tai sairas.
Tai sairas, aivan.
Heräsin ja mietin:
"Mikä tämä paineentunne on? En tiedä, mitä tapahtuu."
Sitten menin parvekkeelle.
"En näe enää.
Sokea!"
Kävin röntgenissä.
"Sinulla on aivokasvain. Sinut pitää leikata heti."
Lääkäri sanoi: "Elämäsi ei palaa normaaliksi."
Olin silloin jotain 25-vuotias.
Minulla ei ollut enää libidoa.
En voinut enää elää kuin mies.
Kun yhtäkkiä muuttuu sellaiseksi hirviöksi,
lopulta ei välitä enää mistään.
Menetin kaiken nopeasti, koska olin riippuvainen huumeista.
Kunnolla. Olin täysin koukussa heroiiniin.
Minun ei odotettu elävän kovin kauan. Siksi leikin tulella.
Frankfurtissakin oli rikollisia.
Tiesin kaiken.
Mistä ostaa LSD:tä, aseita, kaikkea.
Sekaannuin kaikenlaiseen.
Ostin huumeita isoja määriä ja myin niitä katukauppiaille.
Tienasin hyvin. Meillä oli laittomia peliluoliakin.
Siellä uhkapelaajat pelasivat.
He ottivat meiltä lainoja kauheilla koroilla.
Sitten tein myös huijauksia ja varastelin.
Jouduin ongelmiin poliisin kanssa.
Hän ei ollut puhtoinen. Rikosrekisteri oli.
VARKAUS, PETOKSIA, KIRISTYSTÄ
PETOKSIA, HUUMEKAUPPAA
12 PETOSTA
KAVALLUS
Naurettavaa. Sitten tapahtui onnenpotku.
Marraskuussa 1989 Berliinin muuri kaatui.
Joulukuussa olin jo itäisissä osavaltioissa.
Rajat kaatuvat läntisen konsumerismin tieltä.
Totta puhuen itäsaksalaisia vedätettiin.
Aivan täysin. - Sinunkin toimestasiko?
Tietenkin.
Aggressiivisia lehtimyyjiä kutsutaan tyrkyttäjiksi.
He kulkevat ovelta ovelle hyväksikäyttäen ihmisten hyväuskoisuutta.
Olen Guloff.
Tajusin, että tyrkyttäminen oli valtava bisnes.
Heidän metodinsa eivät ole aina kovin hienovaraisia.
He hakevat sääliä nyyhkytarinan verukkeella.
Säälin avulla he keräävät allekirjoituksia pitkäkestoisiin lehtitilauksiin.
Sitä ei ehkä pidetty eettisenä, mutta kustantajat pitivät minusta.
Virallisesti olin talonmies.
Epävirallisesti olin tyrkyttäjien pomo.
Tienasimme valtavia summia.
Valtavia summia.
Jos minua ei olisi vangittu, voi luoja.
Istuisit nyt mogulin edessä. Oikeasti. Tienasimme niin paljon.
Valitettavasti jouduin kiven sisään.
Joulukuussa 1991 tämä mies ryösti Sparkassen konttorin Nürnbergissä...
Scapha ei risteä korvalehden sidekudosalueen...
En todellakaan pitänyt sitä syyttömän miehen tuomitsemisena.
Moni asia toimi häntä vastaan.
Tyrkyttäjät ovat kauniisti sanottuna aika häikäilemätömiä.
Varsinkin sellaisen joukon johtaja -
ei voi olla mitenkään herkkä, koska he eivät pystyisi tekemään hommiaan.
In dubio pro reoa ei ole olemassa.
Osavaltion ei tarvitse enää todistaa, että olit tekijä.
Syytetyn on todistettava syyttömyytensä.
Jos "pankkiryöstöoikeudenkäynti" viittaa siihen,
ettei hän ollut tehnyt muuta, on se tietenkin väärin.
Donald Stellwagia syytettiin muustakin.
Oli myös rikos omaisuutta vastaan.
KAVALLUSSYYTE
Pankkiryöstö oli 90 prosenttia oikeudenkäynnistä.
Lisäksi oli pikkuasia.
Ilmeisesti hän kadotti, otti itselleen -
tai ei välittänyt rahaa eteenpäin. Muuta en voi sanoa.
MAJATALON OMISTAJA
230 000 D-MARKKAA
Olisi väärin sanoa, että toinen syytös oli vain pikkurikos.
Jos muistan oikein, kyse oli siitä, että kantaja menetti koko omaisuutensa.
Sanoisin, että toinen syytös aiheutti hänelle paljon huonomman aseman,
koska hän on selvästi valmis tekemään vakavia rikoksia saadakseen rahaa.
Paljon rahaa.
Tiedän, että hänellä oli aiempia tuomioita.
VASTAAJAN AIEMMAT TUOMIOT ON OTETTAVA HUOMIOON
En ollut enkeli. Rikosrekisteri oli.
Vanhana konnana elin kunniakoodin mukaisesti -
enkä uskonut tulevani tuomituksi jostain, mitä en ole tehnyt.
ALIBITODISTAJAT EIVÄT VAIKUTA USKOTTAVILTA
Osa alibitodistajista toimi lehtimyyjinä -
Donaldin alaisuudessa.
Oikeus epäilee sellaisia todistajia,
koska he ovat syytetyn puolella -
ja toisaalta heidän ansioluettelonsa eivät ole ihan täydellisiä.
Sellainen tietysti vihjaa salaliittoon, mitä ajoittain tapahtuukin.
Oikeus ainakin oli sitä mieltä, että nimenomaan tässä tapauksessa -
rennosti sanottuna rikollisen ystävät todistivat hänelle alibin.
Vastaaja on syyllinen.
Tietysti on aina parempi esitellä henkilö viattomana ja sanoa:
"Oikeusjärjestelmä sössi taas" sen sijaan,
että mainitsisi tuomitun aiemmat tuomiot.
Silloin ihmiset sanoisivat, ettei hän suinkaan ollut syytön.
Uskon, että tämä legenda -
syyttömän ja puhtoisen miehen tuomiosta syntyi,
koska se on jossain määrin ainoa keino,
millä tarinan voi myydä medialle.
Lähetysaika on varsin rajallista.
On siis ajateltava jonkin verran mustavalkoisesti.
Tässä on oikeusmurhan uhri, joka kertoo, miten niin voi käydä.
Joskus pitää olla vähän mustavalkoinen saadakseen viestin perille.
Jos todella haluaa kertoa tarinan siitä, mitä hänelle tapahtui,
ei ole järkeä tutkailla hänen menneisyyttään -
tyrkyttäjäjoukon johtajana, koska se luo väärän mielikuvan.
Tajusimme sen. Kohtasimme samanlaisen ongelman kuvausten aikana,
mutta päätimme, ettei se toimisi.
Hän ei nimittäin ole kovin sympaattinen hahmo.
Silloin kukaan ei olisi pitänyt häntä oikeusmurhan uhrina,
joka hän kuitenkin on.
Hän lisäsi myös faktoja, joita en muistanut,
mistä sanoin: "Mistä Donald puhuu? Ehkä se ei tapahtunut ihan noin."
On sanottava, että juttu alkoi saada siivet.
Joskus tuntuu, että hän käy sisällään jonkinlaista taistelua.
Hyvä vastaan paha.
Minusta hän järjestää joskus asioita ja tarinoita -
päästäkseen parrasvaloihin.
Niin minä uskon.
Vaikka hän sanoisi mitä, on aina vaikea olla varma,
onko se totta vai ei.
Siksi en edes enää tutki sen enempää, koska hän on ollut sellainen aina.
Se ei hyödytä. - Siksikö, kun hän valehtelee?
Normaali ihminen sanoisi: "Hän on valehtelija."
Liioittelija. Huijari.
Tyrkyttäjien pomo.
Eristyssellissä ilman radiota tai televisiota. Se on helvettiä.
Sain vankilatuomion...
VANKITOVERI
...ja jouduin Straubingenin vankilan sairasosastolle.
Donald Stellwag oli siellä.
Kukaan ei puhunut minulle!
Olin eristetty muista vangeista. - Siksikö, koska et tunnustanut?
Juuri niin. "En tehnyt sitä. Tehkää, mitä haluatte."
Niin he tekivätkin.
Se ei ollut varsinaista eristystä. Hän oli sairasosastolla,
koska hän todella oli sairas.
Mutta häntäkö ei eristetty, koska hän ei myöntänyt rikosta?
Ei.
On mahdollista, että he yrittävät estää klikkien muodostumista vankilassa.
Donaldhan on sellainen, joka osaa kääntää ihmiset puolelleen.
Kun on sellissä 24 tuntia vuorokaudessa, alkaa tietenkin jutella toisille.
Ja kyllä, olimme samanmielisiä.
Meillä synkkasi, ja meistä tuli aitoja ystäviä.
Falk Simangilla oli erikoinen tarina, melkein yhtä erikoinen kuin minun.
Hyvää iltaa.
Vieraanamme on Falk Simang.
Hän on koulutettu katontekijä ja muurari Dresdenistä.
Hän suoritti asepalveluksen Itä-Saksan armeijassa.
Hän oli palkkasoturikin. Perjantaihin asti hän taisteli Mostarissa.
Se on pitkä tarina.
Minut vangittiin Jugoslavian sodan aikaisesta murhasta.
RATKAISEMATON TAPAUS
Kyse ei ole vain serbeistä, kroaateista ja muslimeista.
Ulkomaisia palkkasotureita taistelee kaikilla rintamilla. Saksalaisiakin.
Jotkut vastapuolella eivät pitäneet siitä.
Niinpä jokainen osapuoli otti minut kohteekseen.
Siksi jouduin vankilan sairasosastolle.
Falk Simang antoi minulle lempinimen.
Big Mäck oli todella... No, luulen...
Muutama varmasti ajattelee häntä yhä.
Big Mäck oli legenda Straubingenissa.
Hänen kaltaistaan ei varmasti ole toista ollut.
Loin vankilaan tiettyjä rakenteita.
Falk Simangilla oli sotilaskoulutus.
Hän tiesi, miten ihmisiä värvätään, mitä heidän piti tehdä ja niin edelleen.
Se oli mahtavaa.
He kokoontuivat aina sairasosaston oven eteen.
Se oli aina yhteyspiste.
He työnsivät viestejä oven ali.
OIKEUSLAITOS
Takaisin annoimme rahaa tai mitä vain tarvitsikin.
Sitten heidän piti huolehtia siitä, että heidät siirrettiin sairasosastolle -
tai että tavara päätyi sinne pesulaväen kautta tai muutoin.
Ymmärrätkö?
Kuulostaa häneltä. Voin uskoa sen heti.
Juuri sellaista toimintaa eristyksen piti estää.
He sanoivat, että minut pitää eristää, koska minun piti olla erillään muista.
Etkö siis voinut puhua kenellekään kuuden vuoden aikana?
En voinut.
Pitäisikö minun kertoa, että elimme vankilassa luksuselämää?
Kuuluuko se kenellekään?
Se oli kuin Mafiaveljissä.
Vankila tuo mieleen vanhat elokuvat, joissa miehiä seisoo kaltereiden takana.
Mafiosoille se ei ollut sellaista.
Ei se paha ollut, paitsi että kaipasin Jimmyä.
Hän istui Atlantassa.
Sairasosastolla oli myös pieni keittiö.
Kokkasin siellä meille.
Spagettia, lihaa, kuten vaikkapa leikkeleitä.
Meillä oli kaikkea.
Olimme siellä kuin herran kukkarossa.
Kuin pehmustetussa kukkarossa.
Big Mäck oli ykkönen.
Hän pystyi mihin vain.
Usko minua.
Mitään ei puuttunut. Meillä oli kaikkea.
Jos DeVito ei tee mitään pian, homma alkaa seisoa.
Hän on eräänlainen pillipiipari.
Hän osaa saada ihmiset tekemään asioita puolestaan.
Pitääkin osata, koska hän ei juuri pääse liikkumaan.
Toiset palvelevat häntä.
Naisia piisaa, mutta todellisia ystäviä on -
todella vaikea löytää.
Donald oli siis onnekas löytö.
Viaton vankilassa...
Katsoin myös jokaisen ohjelman, jossa hän oli. Se oli hienoa.
Nyt hän käyttää palan vapauttaan rukoillakseen kappelissa kotinsa lähellä.
Niissä puitiin hänen syyttömyyttään.
Sitten tapahtui se kultaryöstö tai jotain.
Jos hän teki sen, se olisi hyvä.
Se olisi oikeutettua.
Jos syytön on vangittuna hyvin pitkään, todella paljon on mennyt pieleen.
Se voi olla myös motiivi sanoa: "Olen ollut vankilassa niin kauan,
että voin nyt tehdä oikean rikoksen."
Viha kytee sisällä ja sitä alkaa ajatella: "Maailma on minulle velkaa."
Voin kuvitella sen tunteen.
En tiedä, mitä olisin tehnyt samassa tilanteessa.
Ei maailma ole hänelle velkaa.
Se, mitä hänelle tapahtui, on kamalaa,
muttei sitä voi tasapainottaa sanomalla: "Nyt saan itse tehdä pahaa."
On yhteiskunta velkaa, muttei sillä tavoin.
Hän on oikeusmurhan uhri. Ei siitä mihinkään pääse.
Ainakin tässä tapauksessa.
Vaikka Köriläs olikin ihan romuna, hän oli myös aito gangsteri.
KULTAKEIDAS
"Hän oli aiemmin tyrkyttäjäjoukon pomo.
Hän pakotti nuoria myymään lehtitilauksia."
ANTIIKKIA JA KORUJA
"Köriläs myi nyt virallisesti koruja,
mutta hän halusi myydä minulle muutakin,
tietoja."
Mistä minä sen olisin tiennyt?
Sen olisi tiennyt vain tarkkailemalla Hanaueria viikkoja.
Stellwag oli luonut suhteen yhteen sen romukultakauppiaan työntekijään -
ja oli tietysti kysellyt tältä yrityksestä usean kuukauden ajan.
Tyyppi ilmeisesti vastaili naiivisti.
Niinpä Stellwag sai tietää, ettei yksi paku ollut kovin suojattu.
Lopulta hän sanoi itselleen, että hänen pitäisi tehdä se.
FAKTAT
DONALD STELLWAG EHDOTTI KULTAKULJETUKSEN VÄIJYTTÄMISTÄ
Oikeus totesi, että Stellwag oli mukana rikoksen suunnittelussa -
ja että hän antoi sen vihjeen.
Hän ei voinut enää kertoa tarinaa oikeusmurhasta.
Mikään ei puhu osallisuutta vastaan.
Hän ei edes puolustanut itseään, koska ei tarvinnut.
Pidätysmääräys oli. Hänet haluttiin vangita.
Emme tehneet mitään todistaaksemme hänen syyttömyyttään.
Se ei ollut tarpeen. Vain sillä oli väliä, ettei häntä voitu laittaa syytteeseen.
Strategiamme oli hänen terveytensä, ei mikään muu.
Neder sanoi: "Haluan järjestää vangitsemiskuulustelun nähdäkseni,
onko hänestä edes vankilaan enää."
Kerron nyt tarinan.
Eräs johtava lääkäri toimi Nürnbergin käräjäoikeuden patologina.
Hän oli patologian johtaja Nürnbergissä, oikein iso kiho.
Hän tuli sisään ja avasi tietoni.
Vannon kaiken minulle rakkaan nimeen,
että hän vilkaisi minua ja sitten tietoja.
Hän vilkaisi taas ja sanoi: "En voi uskoa tätä.
Oletko Donald Stellwag?"
"Olen".
"Emme voi koskaan sovittaa sitä, mitä oikeus ja osavaltio sinulle tekivät.
Vankilaan sopimaton."
VANKILAAN SOPIMATON
Myöhemmin, kun istuimme yhdessä, Neder sanoi: "Olen lakimies.
Opiskelin lakia.
Lakipiireissä tuota sanotaan vapaudu vankilasta -kortiksi.
Saksassa sellaista ei ole.
Vankilaan sopimattomaksi pitää olla kuollut."
Sanoin: "Vankilaan sopimaton."
Sitä ei saa sanoa. Oikeusjärjestelmä ei halua kuulla sitä.
Se johtuu hänen terveydentilastaan, mutta se on vapaudu vankilasta -kortti.
Kyllä se niin on.
Hän ei tee mitään pahaa, mutta teoriassa -
hän voi tehdä mitä haluaa.
On ymmärrettävää, että ihmiset, joita uhkaa pitkä vankilatuomio,
yrittäisivät siirtää osan vastuusta sille,
jota ei ehkä saisi syytteeseen, koska hän ei sovi vankilaan.
Se voi olla osa puolustusta.
"Kullan sijainnin suhteen toimimme niin,
että voisimme syyttää siitä Körilästä.
Hän oli niin sairas, ettei hänellä ollut pelättävää.
Siinä mielessä Köriläs pelasti meidät."
Paljastiko oikeudenkäynti totuuden?
Olen varma, että osittain. Ei tietenkään koko totuutta.
Tiedämme, ettei saaliin sijainti ole selvillä.
RYÖSTÖSAALIIN OLINPAIKKA ON TUNTEMATON
Emme tiedä, kuka hyötyi ja missä määrin.
Kaikki täällä ovat siisteyshulluja. Joskus en vain tajua. Se on vähän liikaa.
Kaduilla ei ole mitään missään.
Meidän kiinteistömme on sotkuisin, ja väki valittaa siitä.
He kyyläävät ikkunoistaan, mitä tapahtuu, jotta heillä olisi jotain raportoitavaa.
Normaalia maalaiselämää Saksassa.
AJA VAROVASTI! LAPSIA PIHALLA
Toistan itselleni: "He eivät tiedä sinusta mitään."
Nimeni on Frank Vogel.
Olen nyt melkein 53-vuotias ja huolehdin herra Stellwagista.
Hyvää ruokaa!
Kiitos.
Kiitos, herra Vogel. Minä...
Kiitos sydämeni pohjasta,
mutta en voi syödä tätä ilman suolaa.
Tiedän, että haluat piilottaa suolan minulta.
Syy on hyvin yksinkertainen. Olen myös lihava.
Jonain päivänä saatan maata samoin voimatta tehdä muuta.
Silloin toivon, että joku toimii samoin kuin minä.
Se on niin simppeliä. Ei siihen muuta liity.
Elän sillä, mitä saan räävittyä kasaan.
Antiikkia...
Mitä vain tuleekaan.
Ei kuitenkaan laittomuuksia.
Miksi naurat?
Koska kaikki olettavat Stellwagin takia, että teen varmaan jotain laitonta.
Siksi.
Oikeudenkäynnissä ei selvinnyt, kenellä kulta on. Se voi olla kellä vain.
Kultaa on vielä. Se pitää myydä.
TILAA NYT!
UUSI KANSAINVÄLINEN VALUUTTA! #NOJOKE
Voitte nyt ostaa oikeaa kultaa Xatarilta Xatar-kolikon muodossa.
Xatar-kolikko on kultakolikko, jossa on hänen kasvonsa.
Viittaukset kultaryöstöön ovat ilmeisiä.
Toimikaa nopeasti.
He eivät yritä kieltää huhuja siitä,
että ehkä kulta onkin heillä.
Onko kukaan paljastanut, mitä ryöstösaaliille tapahtui?
Ei, koska kukaan meistä ei tiedä.
Kulta on siis piilossa ja tiedä missä.
Niin sinä sanot.
Jos sinulla olisi kultaa, minne hautaisit sen?
Kyllähän sinä hautaisit sen. Itse tekisin niin.
minulta kysytään yhä 10 vuoden jälkeen, missä kulta on.
Herra Stellwag, missä kulta on?
Katso ympärillesi.
Asun minusta huolehtivan ystäväni kotona.
Täällä ei ole kultaa, ei ole ollutkaan eikä tule olemaan.
Anteeksi.
Hei. En nyt ehdi. Täällä on kuvausryhmä.
Entä kaikki se Dom Pérignon?
Miten paljon? Tuhat pulloa Dom Pérignoniako?
Olet hullu. Minne sen pitäisi mennä? Minun on kysyttävä toimittajilta.
Selvä.
Jutellaan myöhemmin.
Heippa.
Tekstitys: Antti Rinta-Loppi