Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫הלו?‬
‫כן? ביג מק?‬
‫כן, אני לא מאמין!‬
‫היי, פאלקו!‬
‫היי, ביג מק.‬
‫חבר...‬ ‫-אני כל כך שמח.‬
‫לא תאמין כמה אני שמח.‬
‫אני...‬ ‫-גבר, למה אמרו לי שאתה מת?‬
‫מי אמר לך שאני מת?‬
‫טוב, בכלא.‬
‫מה?‬
‫אתה יודע כמה מכתבים שלחתי?‬
‫מברקים והכול!‬ ‫-לא קיבלתי שום דבר.‬
‫הדבר הראשון שעשיתי היה לחפש בפייסבוק,‬ ‫לחפש אותך בכל מקום.‬
‫שום דבר. לא מצאתי כלום.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אף פעם לא הייתי מוותר עליך.‬
‫הם מצלמים עכשיו‬ ‫סרט תיעודי של שעה וחצי לנטפליקס.‬
‫מעולה.‬
‫כן, תמיד הייתי לוחם.‬
‫מה שלומך, ביג מק? בכנות.‬
‫עכשיו אספר לכם סיפור היפותטי.‬
‫היפותטי לחלוטין. אין לו שום קשר אליי.‬
‫לפעמים החיים משוגעים יותר מסרט הוליוודי.‬
‫הייתי בדרך הבטוחה לקריירה מצליחה.‬
‫מה שמרתק לגבי דונלד‬ ‫זה שיש לו יכולת להקסים אנשים.‬
‫באופן חוקי לחלוטין.‬
‫שני מעשי שוד, בהפרש של 20 שנה,‬
‫שלדונלד שטלוואג היה בהם חלק, לכאורה.‬
‫הוא תמיד היה קצת שובב.‬
‫אם משהו כזה היה קורה פעם אחת,‬ ‫בסדר, זה מוזר.‬
‫שקר במאה אחוז.‬
‫פעמיים, ברור שזה כבר מוזר באופן קיצוני.‬
‫היפותטי לחלוטין.‬
‫- ביג מק: גנגסטרים וזהב -‬
‫אתה לא חושב שזה קצת חריג‬
‫ששני אירועים גדולים כאלה קרו בתקופת חייך?‬
‫ממש לא.‬
‫בכלל לא.‬
‫- ספרקאסה‬ ‫קבוצה כלכלית -‬
‫- שוד ראשון -‬
‫- נירנברג‬ ‫19 בדצמבר, 1991 -‬
‫שבעים, 80, 90...‬
‫זה היה אחר הצהריים, קצת לפני שלוש וחצי.‬
‫הנכדה שלך תשמח מאוד.‬ ‫-אני מקווה.‬
‫תמסור לחברה שלך ד"ש ממני.‬
‫הוא נכנס. הוא היה גבוה ושמן.‬
‫הוא חבש כובע,‬ ‫לבש מעיל וצעיף, והרכיב משקפיים.‬
‫ופתאום הוא שלף את הנשק ואמר,‬ ‫"תני לי את הכסף, מהר".‬
‫יותר מהר.‬ ‫-בוא לכאן.‬
‫הוא איים על הלקוחות ועל הקולגות שלי.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫אז פתחתי את הקופה.‬
‫פרנקים שווייצריים, מטבע איטלקי.‬
‫נתתי לו הכול.‬
‫קדימה.‬
‫חמישים וארבעה אלף מארק בסך הכול.‬
‫מהר, תני לי את זה.‬
‫טלפון.‬
‫הייתי שם וחיכיתי לו.‬ ‫הוא אמר שהוא כבר חוזר.‬
‫לא היה לי מושג מה קרה בתוך הבנק.‬
‫הוא נכנס ואמר לי לנסוע משם.‬
‫אז נסעתי.‬
‫סעי!‬
‫רציתי לפנות ימינה בסוף הרחוב.‬
‫הייתה רק פנייה ימינה, אבל אז...‬
‫אמרתי שמאלה!‬
‫הוא החזיק אקדח.‬
‫עשרים סנטימטר מהראש שלי. ואז הוא אמר...‬
‫פני שמאלה, או שאפוצץ אותך!‬
‫אז נסעתי ברחוב החד סטרי,‬ ‫בניגוד לכיוון התנועה.‬
‫יותר מהר!‬ ‫-והמשכתי, גם באור אדום.‬
‫זין על זה, פשוט תיסעי! לעזאזל!‬
‫בסופו של דבר הוא יצא ונעלם.‬
‫כמובן שאני זוכרת איך הוא נראה.‬ ‫גבוה מאוד, לפחות מטר תשעים.‬
‫בערך בן 35, ובעל מבנה גוף גדול מאוד.‬
‫הכרתי את מר שטלוואג לפני כמעט 30 שנה,‬
‫כשהוא נכנס למשרד עורכי הדין‬ ‫שבו עבדתי בזמנו.‬
‫אני זוכר את זה בבירור. היו לו 500 מארק.‬
‫הוא דחף אותם ליד שלי ואמר‬
‫שהמשטרה מחפשת אותו ושהוא צריך לסדר משהו.‬
‫- תיק XY לא נפתר -‬
‫בסוף התוכנית היום,‬ ‫אנחנו רוצים להראות לכם שוב תמונות‬
‫שצולמו על ידי מצלמות אוטומטיות‬ ‫במהלך שודי בנק.‬
‫בדצמבר 1991,‬
‫האדם הזה שדד‬ ‫סניף בנק ספרקאסה במרכז העיר נירנברג.‬
‫- משטרת נירנברג -‬
‫זו הייתה תחילת הסיפור.‬
‫תיאורו: בן 35-40,‬
‫גבוה מאוד, 1.95 מטרים לפחות,‬ ‫וסובל מעודף משקל בולט.‬
‫האדם הזה שדד בנק...‬
‫בזמנו, שוטר זיהה אותו‬ ‫בתוכנית ה-XY ההיא ואמר,‬
‫"זה שטלוואג, אני מכיר אותו."‬
‫אני מבוקש על שוד בנק? זה ממש לא הייתי אני.‬
‫זה לא שינה אם היה מדובר‬ ‫בשוד בנק או ברצח או במה שלא יהיה.‬
‫לא פחדתי,‬
‫כי ידעתי שלא עשיתי כלום.‬
‫זה לא היה נראה כמו עניין גדול.‬
‫"פשוט לך למשטרה ותסדר את הדבר הזה.‬
‫"אני לא מודע לכך שעשיתי משהו רע."‬
‫הרבה לקוחות אומרים את זה‬ ‫כשאתה מגיע איתם לבית המשפט או למשטרה.‬
‫אבל זה לא יכול להיות, אני חף מפשע.‬
‫הוא היה נראה לי רגוע מאוד.‬
‫צריך לנסות להבין איזה מין אדם הוא.‬
‫אז אתה מדבר איתו, ובהקשר הזה הוא אמר לי‬
‫שאין לו שום קשר לזה, שהוא היה חולה.‬
‫נכנסנו לאיזה חדר.‬
‫הראו לנו כמה דברים.‬ ‫כל מיני חלקים מהתיק, כולל התמונה הזו.‬
‫זיהיתי אותו. לא הייתי צריך להסתכל לעומק.‬
‫ופשוט חשבתי, "זה לא נראה טוב".‬
‫התמונה הייתה באיכות גרועה,‬ ‫אבל חייבים להודות שזה נראה כמוהו.‬
‫רק ממדי הגוף.‬
‫כן, ואז אתה ניצב מול האישום.‬
‫אני עדיין זוכר שהשוטר האחראי אמר‬
‫שזה בקשר לשוד בנק עם בני ערובה בנירנברג.‬
‫אמרתי, "אני לא יודע מה אתה רוצה ממני".‬
‫בזמנו, הייתי משוכנע‬ ‫שבכלל לא הייתי בנירנברג.‬
‫שוד בנק הוא עבירה פלילית‬ ‫עם עונש מינימום של חמש שנות מאסר.‬
‫אתה לא יכול פשוט ללכת הביתה.‬
‫לא משנה כמה טובה החוו"ד החברתית שלך,‬ ‫כמה עבודות יש לך‬
‫וכמה נשים וילדים יש לך, אתה תישאר שם.‬
‫רק כדי להבין אם זה היית אתה או לא.‬
‫ולא משנה מה תגיד.‬
‫דונלד התעקש שזה לא היה הוא, שיש לו אליבי.‬
‫כמובן שהוא היה צריך לפשפש במוחו‬ ‫כדי להיזכר איפה הוא היה.‬
‫והשוטר, הבלש,‬
‫גם הוא האמין לדונלד. זה היה הרושם שלי.‬
‫אז הוא אמר, "טוב,‬ ‫בוא נערוך מסדר זיהוי. אתה מסכים לזה?"‬
‫אמרתי, "כן, כמובן".‬
‫דמיינו את התמונה:‬
‫נכנסתי לחדר ריק,‬
‫עם שמשת זכוכית ענקית,‬
‫ושם עמדתי.‬
‫אבל מפני שלא היו‬ ‫עוד בחורים גדולים ושמנים כמוני,‬
‫רק אני עמדתי שם, לגמרי לבדי.‬
‫נכנסו שישה או שבעה אנשים,‬ ‫שהיו לקוחות בבנק.‬
‫אתה יודע מה הם אמרו?‬
‫"הוא גבוה, הוא שמן. זה היה הוא."‬
‫יותר מ-16 אנשים אמרו שאני השודד.‬
‫זה הדהים אותי.‬
‫ואז חשבתי, "זה סרט אימה נוראי".‬
‫ואז הבלש חשב על הרעיון‬ ‫של לערוך הערכת מומחה.‬
‫זה היה מה שידוע כדוח אנתרופולגי,‬
‫שמטרתו לקבוע אם האדם בתמונה זהה‬
‫לשודד לכאורה, לדונלד.‬
‫אלה הערכות שנעשות כשמישהו עובר באור אדום‬
‫או כשאנשים במכוניות נתפסים במצלמת מהירות‬ ‫ואומרים, "זה לא הייתי אני".‬
‫אז צילמו אותו.‬
‫לאחר מכן, המומחה משווה‬ ‫את התמונות האלה לתמונה הראשונה.‬
‫טוב, אני אסתכל ואבדוק מה נוכל להבין.‬
‫- ד"ר קורנליוס ס'‬ ‫עד מומחה בתיק דונלד שטלוואג -‬
‫המומחה הזה מעורר מחלוקת במקרים רבים.‬
‫אנשים רבים לא מעריכים אותו.‬
‫המומחה האחראי מתחמק היום.‬
‫המומחה לא רצה להגיב,‬ ‫אבל הקולגה שלו היה מוכן לדבר.‬
‫אם מסתכלים על כל הספרות האנתרופולוגית,‬
‫יש כ-250-280 מאפיינים‬ ‫שניתן להגדיר בראש בלבד.‬
‫אז בכל מקום בו ניתן לומר משהו על אדם‬
‫מבחינה משפטית, אנחנו נכנסים לתמונה.‬
‫מומחה בית המשפט חייב להציג את ממצאיו‬
‫תוך שימוש במונחים פשוטים וברורים,‬
‫ואז, בסוף,‬ ‫לציין מה מידת הוודאות של מסקנותיו.‬
‫והמומחה כאן עשה עבודה טובה‬ ‫ביצירת תמונות מקבילות.‬
‫הייתה סדרה שלמה‬
‫של תמונות טובות מאוד של שודד הבנק,‬
‫כך שתמיד היו לנו זו לצד זו‬ ‫תמונות שהיה קל מאוד להשוות ביניהן.‬
‫היינו במתח רב, הייתי אומר,‬
‫כי עבורנו המומחה היה למעשה הדלת אל החופש.‬
‫אבל המומחה אמר,‬ ‫"לא ניתן לפסול אותו כשודד".‬
‫אני קורא לזה "דוח האוזן"‬ ‫והאוזן כנראה הייתה הגורם המכריע,‬
‫כי אפשר לראות אותה טוב מאוד בתמונה.‬
‫היה ברור שדונלד‬ ‫לא ישוחרר ממעצר בזמן הקרוב.‬
‫כל יום בכל שבוע היה גיהינום.‬
‫הייתי נתון לחסדי מערכת המשפט.‬
‫ולהתמודד עם זה, מבחינה נפשית, לא היה קל.‬
‫ביליתי כמעט שנתיים במעצר לפני משפט.‬
‫זו הייתה תקופה רעה בשבילי. רעה מאוד.‬
‫זה זמן מאוד, מאוד ארוך.‬
‫היום לא ניתן לדמיין דבר כזה. זה אסור.‬
‫שום דבר לא באמת קרה במהלך הזמן הזה.‬
‫שום דבר. לא צץ שום דבר חדש.‬
‫אז זה הגיע לבית משפט.‬
‫- בית משפט -‬
‫- 25 בינואר, 1994‬ ‫תחילת המשפט -‬
‫חמישה שופטים ישבו שם.‬
‫שלושה שופטים במשרה מלאה ושני שמאים.‬
‫אני חושב שגיליתי שבועיים מראש‬ ‫על כך שהמשפט עומד להתחיל.‬
‫ודוח האוזן היה, כמובן,‬
‫הגורם המושלם לדווח עליו בסיקור התקשורתי.‬
‫אפילו קולגות מנוסים מעולם לא שמעו על זה,‬
‫וכמובן שכולם מאוד רצו‬ ‫לדעת אם זה בכלל אפשרי‬
‫להרשיע פושע בעזרת דוח מומחה כזה.‬
‫לא היה שום דבר שהצביע על כך שדונלד היה...‬
‫בקרבת מקום לבנק הזה. שום דבר.‬
‫שום ראיות ושום רמזים. כלום.‬
‫להפך, הראיות הצביעו על כך שהוא חף מפשע.‬
‫בתמונה, השודד לא עטה כפפות.‬
‫ואז אתה תוהה למה לא היו טביעות אצבעות.‬
‫הם מצאו טביעות אצבעות,‬ ‫אבל הן לא תאמו לאלו של דונלד.‬
‫כשאתה רואה משהו כזה,‬ ‫אתה אומר, "משהו פה לא בסדר".‬
‫הוא נגע בכל דבר במכונית,‬ ‫והוא היה האחרון שנגע בזה.‬
‫זה אומר שהשכבה העליונה של טביעות האצבעות‬ ‫צריכה להיות של דונלד.‬
‫שום דבר. אף טביעה.‬
‫המפקח המשטרתי אמר,‬ ‫"יש לנו 12 טביעות אצבעות.‬
‫"ניתן להשתמש בשמונה מהן לדקטילוסקופיה.‬
‫"לא יכול להיות שזה היית אתה."‬ ‫ומה לגבי עדי הראייה?‬
‫אני זוכר שני עדי ראייה שהיו במשפט.‬
‫אחת הייתה נהגת המונית‬ ‫שהסיעה אותו לזירת הפשע וחזרה.‬
‫היא הייתה די בטוחה שהוא השודד.‬
‫הייתה את העדות שלה‬ ‫לגבי אצבעות הניקוטין שלו,‬
‫והיא אמרה שהיא זוכרת‬ ‫את הפה דמוי הצפרדע שלו.‬
‫אני בטוחה מאוד לגבי זה. ישבתי ממש לידו.‬
‫הסתכלתי עליו מספיק זמן.‬
‫זה היה אותו דבר עם הקופאית‬ ‫שהייתה מאחורי הדלפק, ושעליה הוא איים.‬
‫זה היה הוא. אני בטוחה ב-95 אחוז.‬
‫לא, 99 אחוז.‬
‫- סבירות של 99 אחוז -‬
‫הוא היה גבוה. ושמן.‬
‫הנאשם בלט, כמובן,‬
‫בגלל היותו שמן ובגלל הגובה שלו.‬
‫הגורם השני, שלא היה לו‬ ‫כל קשר למראה החיצוני שלו,‬
‫היה למעשה הלהט שבו הוא הכחיש את הפשע.‬
‫זה הבדיל אותו באופן משמעותי‬ ‫מנאשמים רבים אחרים.‬
‫זה מה שכל כך גרוטסקי, אתם מבינים?‬
‫אתה משתגע. אתה לא מבין.‬ ‫השופט לא האמין למילה שאמרתי.‬
‫ואז אמרתי לעורך הדין שלי,‬
‫"היי, הם לא יכולים פשוט..."‬
‫ואז הוא אומר, "חכה ותראה".‬
‫בזמנו, דונלד עבד בפרסום‬ ‫במזרח גרמניה לשעבר.‬
‫אפשר היה להרוויח הרבה כסף‬ ‫ממכירת עיתונים וכיוצא בזאת,‬
‫והם היו יוצאים לעבוד בכל יום.‬
‫אפשר היה לעקוב אחר התנועות שלהם,‬ ‫צעד אחר צעד. זה היה מועיל מאוד.‬
‫- נירנברג -‬
‫בזמנו, הייתי במרחק של 250 קילומטר משם,‬
‫בלוינה, במלון גדול עם כל החבר'ה שלי.‬
‫הם יכולים להישבע שזה לא הייתי אני.‬
‫לוינה, מלון B91. אני בטוח בעניין.‬
‫היו לנו עדי ראייה, אליבי וראיות.‬ ‫הסיפור שהוא סיפר היה פשוט חזק.‬
‫...ישב עם המנהל...‬
‫היה את בעל המלון,‬
‫שאפילו הביא איתו‬ ‫את אישור ההזמנה על חתיכת נייר.‬
‫- קבלה מספר 94027 -‬
‫הוא גם נשאל אם יכול להיות שהוא טועה,‬
‫אם אולי זה היה יום קודם או יום לאחר מכן,‬
‫אז כבר אפשר היה לחוש‬ ‫שהכול נראה להם קצת חשוד.‬
‫היו עדויות של עדים‬
‫שהצהירו שהוא היה‬ ‫רחוק מאות קילומטרים מהמקום,‬
‫בעיירה אחרת לגמרי.‬
‫היה צריך להבין הכול קודם.‬
‫בית המשפט לא חשב שההצהרות האלה נכונות.‬
‫התובע הכללי השתמש‬ ‫בכל טכניקה של שאלות מנחות שיש בספר‬
‫כדי לפרק את האליבי הזה.‬
‫ופתאום, כבר לא היה לו אליבי.‬
‫שוב, אני חייב לומר,‬ ‫אני מוריד את הכובע בפני דונלד.‬
‫הוא תמיד היה מוכן להילחם,‬ ‫והוא אמר, "נוכיח שאני חף מפשע".‬
‫הדמות המכרעת והכי חשובה בקרב היה המומחה.‬
‫הוא הציג את ההערכה שלו.‬
‫...הקרוס-הליקס באוזן שמאל, לדוגמה,‬
‫נמשך לאורך קשת עגולה‬ ‫ומתמזג ללא עצירה לתוך ההליקס...‬
‫הוא אמר גם דברים כמו...‬
‫שאוזן של אדם לא זהה לאוזן של אף אדם אחר,‬ ‫כמו טביעת אצבע.‬
‫כשהוא מזהה אוזן,‬ ‫ואומר שזו אותה אוזן כמו של אדם מסוים,‬
‫אז זו ודאות של 100 אחוז.‬
‫אין שתיים זהות בכל העולם.‬
‫המתאר של האוזן החיצונית של השודד,‬
‫כמו זה של אוזן הנאשם...‬
‫ככל שהם שאלו אותו יותר,‬ ‫וככל שניסינו לערער את העדות שלו‬
‫ולהטיל ספק בדברים שאמר,‬
‫כך הוא נעשה נחרץ יותר.‬
‫...רואים בליטה... באופן מאוזן...‬
‫רקמה מחברת של תנוך האוזן...‬
‫- צימבה, סקאפה, קאוום -‬
‫שלאף אחד אין...‬
‫מתאר האוזן החיצונית‬
‫זהה לחלוטין לזה של החשוד.‬
‫- זהה לחלוטין -‬
‫תחת לחץ של עוד ועוד שאלות,‬
‫ועוד ועוד שאלות שמטילות ספק,‬
‫הוא עבר יותר ויותר לכיוון של,‬ ‫"כן, בטוח לחלוטין".‬
‫בסופו של דבר דונלד כבר לא היה יכול להתאפק,‬
‫והוא האשים אותו בהפללה לא צודקת שלו.‬
‫אמרתי, "על מה אתה מדבר?‬
‫"מה זה כל ההוקוס-פוקוס הזה?‬
‫"אילו מין שטויות אתה מוכר פה?‬
‫"זה לא יכול להיות אני,‬ ‫יש לי המון עדי אליבי."‬
‫ובגלל הוויכוח הזה,‬
‫המומחה פנה ישירות לנאשם,‬
‫שזה דבר חריג ביותר.‬
‫"מר שטלוואג, תודה בזה.‬ ‫זה חסר תקווה. אתה השודד."‬
‫זה גרם לשיער שלי לנשור.‬
‫איך אתה יכול להגיד דבר כזה?‬
‫זו הייתה הצהרת המפתח‬ ‫שאפשרה להם להרשיע אותי.‬
‫בשם העם, הגענו לפסק הדין הבא...‬
‫- משפט מרכזי‬ ‫16 בפברואר, 1994 -‬
‫אני עדיין זוכר את המילים.‬
‫הנאשם אשם.‬
‫"אשם."‬
‫תשע שנים.‬
‫תשע שנים זה לא צחוק. זה הרבה זמן.‬
‫זה מטורף.‬
‫חשבתי שזה סוף העולם.‬
‫איך הם היו יכולים להתעלם‬ ‫מכל כך הרבה ראיות מזכות,‬
‫את זה אני לא מבין.‬
‫זה לא הייתי אני.‬
‫- בגלל עודף המשקל והאוזן השמאלית: -‬
‫- "אשם" -‬
‫חייבים לזכור, הייתי בבידוד.‬
‫זה שונה ממאסר רגיל.‬
‫עבורי, זה היה ברור.‬
‫אני לא הפושע, אז אני לא יכול להודות באשמה.‬
‫אם לא אודה באשמה, לא אוכל לטהר את שמי.‬
‫אם אתה לא מוכן‬ ‫לעבוד לקראת השתלבות מחדש בחברה,‬
‫לא תקבל שום פריבילגיות.‬
‫השכלה נוספת, מבוטלת.‬
‫הכשרה מקצועית, מבוטלת.‬
‫עשרים ושלוש שעות בתא, שעה אחת בחצר.‬
‫אם אתה בבידוד,‬
‫אין לך רדיו או טלוויזיה. זה גיהינום.‬
‫אף אחד לא דיבר איתי. אף אחד!‬
‫עבורי, זה היה כמו עינוי.‬
‫- שבע שנים לאחר מכן -‬
‫- 14 בפברואר, 2001‬ ‫יום השחרור -‬
‫לא נתנו לי אפילו יום אחד.‬
‫הייתי צריך לרצות את כל העונש שלי,‬ ‫עד היום האחרון.‬
‫עכשיו עברת הכול. ישבת בכלא תשע שנים.‬
‫רציתי רק שקט ושלווה.‬
‫ואז הגיעה המכה.‬
‫אני מקבל מכתב ממשרד התובע הכללי בנירנברג,‬
‫וכתוב שם שעליי‬ ‫ליצור קשר בדחיפות עם עורך הדין שלי.‬
‫העניין הוא שוד בנק עם בני ערובה.‬
‫שוב.‬
‫אני חושב, "נהדר, עכשיו הם יגמרו אותך".‬
‫זה היה כמו סרט מתח אמריקאי.‬
‫הלכתי לעורך הדין שלי ואמרתי,‬
‫"שלום, מנפרד.‬ ‫אני אמור ליצור איתך קשר בנוגע לשוד בנק."‬
‫הוא אומר, "כן".‬
‫אני אומר, "איזה שוד בנק?‬ ‫תסתכל עליי, אני בקושי יכול ללכת".‬
‫הוא אומר, "כן, יש לי משהו להגיד לך".‬ ‫אני אומר, "מה?"‬
‫שוטר התקשר אליי‬
‫והודיע לי שיש התפתחות חדשה בתיק.‬
‫משטרת נירנברג‬ ‫מעריכה מחדש את הראיות הישנות.‬
‫- חקירה, לא ידוע -‬
‫טביעת אצבע על מונית.‬
‫- אצבע האמה -‬
‫עדות חדשה של עד‬ ‫מציבה את החוקרים בדרך הנכונה.‬
‫אדם בעל מבנה גוף דומה לזה של דונלד שטלוואג‬
‫ביצע מספר שודי בנק באותו דפוס,‬
‫כשהגיע למקום ונמלט ממנו במונית.‬
‫השוואה לטביעות אצבעות שנמצאו בזירת הפשע‬
‫הובילה את השוטרים לאדם בן 38,‬ ‫שכבר היה בכלא.‬
‫עכשיו ניתן לייחס את זה אליו באופן ברור.‬
‫- הזהות בוססה -‬
‫זה הפיל אותי לרצפה.‬
‫ב...‬
‫כאילו מישהו נתן לי מכה בראש עם פטיש.‬
‫ככה זה הפיל אותי לרצפה.‬
‫- ראיות לעיוות דין? -‬
‫- צדק בניסיון השני -‬
‫- גבר בן 43 בכלא‬ ‫בעקבות שוד בנק שלא בטוח שהוא ביצע -‬
‫דונלד שטלוואג נענש על שוד בנק בנירנברג,‬ ‫שהוא מעולם לא ביצע.‬
‫כעת דונלד שטלוואג‬ ‫נאבק על משפט חוזר בתיק שלו.‬
‫אבל כדי שזה יקרה,‬ ‫קודם יש להרשיע את השודד האמיתי.‬
‫הטעות האמיתית של השודד הייתה שחצנותו.‬
‫הוא התרברב בפני מכר‬
‫שבשנת 1991 הוא שדד סניף של בנק ספרקאסה‬ ‫בשכונת זושטדאט שבנירנברג.‬
‫הוא ברח בלי שיבחינו בו,‬ ‫וכנראה שלעולם לא היה נתפס,‬
‫אם אותו מכר לא היה מלשין עליו.‬
‫הנאשם, שזכה להגנה כבדה בבית המשפט,‬
‫מסר היום הודאה מלאה‬
‫והתנצל שוב ושוב בפני כפילו החף מפשע.‬
‫- בשם העם!‬ ‫פסק דין -‬
‫פרנק *** נידון ל-11 וחצי שנות מאסר‬
‫על השוד הזה ועל שודים נוספים.‬
‫- הטעות אושרה -‬
‫ידעתי שלא פשעתי ולא עשיתי שום דבר לא בסדר.‬
‫אני חף מפשע.‬
‫חף מפשע בכלא.‬
‫דונלד שטלוואג...‬ ‫-דונלד שטלוואג...‬
‫מקרה לא ייאמן של עיוות דין...‬
‫עיוות דין...‬ ‫-דונלד שטלוואג...‬
‫קורבן עיוות דין...‬
‫לא אגיד שזו הייתה "גאולה משפטית",‬
‫אבל לאורך כל המשפט‬ ‫רדפת אחרי אדם שהוא כמו מעין פנטום,‬
‫ואז הפנטום הזה פתאום מופיע מולך.‬
‫מרגיש טוב לשבת פה ולהבין‬
‫שהקרב שלחמת בו בזמנו לא היה לחינם,‬
‫אלא שהוא היה מוצדק.‬
‫כשאתה רואה את זה,‬ ‫אתה אומר לעצמך, "צדקנו, אחרי הכול".‬
‫דונלד היה קר רוח כמו תמיד.‬
‫הוא עבר את כל הסיפור הזה בצורה טובה למדי.‬
‫כלפי חוץ.‬
‫אני לא יכול לראות לתוכו.‬
‫אני חייב להיות כן.‬
‫עדיין לא הצלחתי לראות עמוק לתוכו,‬
‫והוא לא מאפשר זאת.‬
‫אני לא חושב שאי פעם אהיה חופשי.‬
‫ביליתי הרבה יותר מדי זמן בכלא בשביל זה.‬
‫אני חושב שזה ייקח לי המון זמן.‬
‫יש הרבה דברים שאני צריך להתמודד איתם‬
‫לפני שאוכל לחסום את זה,‬
‫ואני לא רוצה לחסום כלום,‬ ‫אני רק רוצה לעבד את זה.‬
‫הסיפור, כמובן, היה מזעזע בעיניי.‬
‫שמעתי אותו וחשבתי, "זה משוגע. מה זה?"‬
‫כשפגשנו אותו,‬
‫אפשר היה לראות‬ ‫שהוא עדיין במצב של דיכאון מתמשך.‬
‫אבל קיבלתי את ההרגשה שהוא בטח בנו במהירות,‬
‫כי באמת ניסינו להבין אותו.‬
‫כמובן שקיבלנו אותו בדיוק כפי שהוא היה.‬
‫ומאותו רגע והלאה,‬ ‫הוא מאוד השתדל לחזור לחיים נורמליים.‬
‫הוא רק השתחרר מהכלא לא מזמן.‬
‫הוא זוכה באופן רשמי אחרי תשע שנים.‬ ‫שמו טוהר.‬
‫זה קורה בבית המשפט, אז הכול רשמי,‬
‫ורק אז אתה מקבל פיצוי מהממשלה.‬
‫- פסק הדין מבוטל -‬
‫- והנאשם מזוכה. -‬
‫- חפותו מאשמה הוכחה. -‬
‫היה ברור שכאדם חף מפשע,‬ ‫הוא יקבל כסף על כל יום שישב בכלא,‬
‫אבל הוא אמר שהסכום שהוא קיבל היה בדיחה.‬
‫ברור שזה לא היה מספיק כסף‬ ‫כדי להתחיל חיים חדשים.‬
‫חשבתי שאחרי שזוכיתי, מה שקרה בשישה בדצמבר,‬
‫המדינה תעזור לי‬ ‫לחזור בקלות לחיים נורמליים,‬
‫אבל היא לא עשתה שום דבר כזה.‬
‫המדינה פשוט אומרת,‬ ‫"האיש יקבל 20 מארק ליום".‬
‫המגורים והלינה מנוכים,‬
‫והחישוב מבוסס על מספר הימים.‬
‫זה פשוט. התוצאה היא סכום מסוים שמשולם.‬
‫- 24,046.00 אירו -‬
‫הוא היה בהלם. הוא חשב שהוא לפחות יפוצה‬
‫ויוכל לחיות בנוחות, אבל זה לא היה המצב.‬
‫זה לא היה הרבה כסף על תשע שנים.‬ ‫הייתי מאוכזב מאוד.‬
‫- כלא שטראובינג -‬
‫אחרי שיצא מהכלא, הוא עבר לדיור זמני.‬
‫אלו היו מעין מגורים משותפים לאסירים לשעבר.‬
‫והוא קרא הרבה מאוד,‬
‫כפי שכבר עשה בכלא, וזה היה חשוב עבורו.‬
‫ספרים על ניהול, ספרי עיון על עסקים...‬
‫אולי הוא כבר רצה‬ ‫להתכונן לקריירה העתידית שלו אחרי הכלא.‬
‫ניצבתי מול משימה ענקית בכלא,‬
‫שהייתה בעיקר, קודם כול, להילחם במחלה שלי.‬
‫אסור לשכוח שיש לי שני גידולים במוח.‬
‫ואז השמנתי מאוד,‬
‫בעקבות טיפולי קורטיזון חזקים ועוד דברים.‬
‫חשבתי שלא אשרוד בכלא.‬
‫הגידול בראש שלי הורג אותי.‬
‫אני מטופל בסיכון גבוה.‬
‫הרופאה אומרת שזה נס שאני עדיין חי.‬
‫אבל נפשית, אני במצב מעולה.‬
‫תאמין לי, נפשית, אני במצב מעולה.‬
‫רציתי להוכיח לכולם שזה לא הייתי אני.‬
‫- אנשי השבוע -‬
‫שלום לכולם. שלום, ערב טוב.‬
‫הוא בילה שמונה שנים,‬
‫אני חוזר, שמונה שנים,‬ ‫בכלא בגרמניה כאדם חף מפשע.‬
‫זה נשמע ממש לא מציאותי.‬ ‫הייתם חושבים שדבר כזה לא יכול לקרות.‬
‫סיוט מוחלט.‬
‫כמה עיוורת מערכת המשפט שלנו?‬
‫הטרגדיה הזו התרחשה במזרח גרמניה,‬
‫מדינה בעלת חוקה.‬
‫עיוות דין גדול?‬
‫דונלד שטלוואג ישב בכלא כאדם חף מפשע.‬
‫עבור דונלד שטלוואג, זו הייתה המציאות הקשה.‬
‫חייו, והוא עצמו, השתנו בכלא.‬
‫ברוך הבא, דונלד שטלוואג.‬
‫המקרה של דונלד שטלוואג.‬ ‫-דונלד שטלוואג.‬
‫שלום, מר שטלוואג.‬
‫RTL, באיירישר רונדפונק, SAT 1,‬
‫יוהאנס ב' קרנר.‬
‫הייתי גם בתוכנית של פליגה.‬
‫אנחנו מקבלים את עובדת היותך חף מפשע,‬
‫ואנחנו רוצים לקבל אותך בברכה בחזרה לחברה.‬
‫דונלד שטלוואג, ברוך הבא.‬
‫הכול אותו דבר.‬
‫בסופו של דבר, זה הופך לשגרה.‬
‫אמרתי, "למה הזמנת אותי שוב?"‬
‫הוא אומר, "זה ברור.‬
‫"אני יכול לדבר איתך בפתיחות.‬ ‫אתה מביא רייטינג טוב."‬
‫עכשיו, אם אתה...‬
‫הייתי בתוכנית של מאישברגר.‬
‫אם הוא באמת לא עשה זאת...‬
‫הצטרפתי אליו פעם אחת,‬ ‫כדי להשגיח עליו שלא יפשל.‬
‫איך הם התנצלו בפניך?‬
‫הם לא.‬ ‫-זה לא ממש נכון, מר שטלוואג.‬
‫אתה יודע שהשופט באנסבאך,‬ ‫ששפט במשפט החוזר, התנצל.‬
‫וגם התובעת הכללית.‬ ‫לא היה לה שום קשר לכל המשפט.‬
‫אם אתה חף מפשע,‬
‫אתה צריך לשלם על המאסר שלך.‬ ‫-סליחה?‬
‫כשהוא מספר סיפור, הוא אוהב לצייר תמונה.‬
‫הוא אוהב לצייר, והוא משתמש בהרבה צבעים,‬
‫ומקשט קצת פה ושם.‬
‫ואז הסיפור נעשה יפה יותר,‬
‫עגול וצבעוני יותר, ומוכר טוב יותר.‬
‫הוא איש מכירות.‬
‫ושבועיים אחרי השחרור שלי...‬
‫שוחררתי ב-2001,‬
‫השודד האמיתי שדד שוב בנק.‬ ‫הפעם זה היה סניף של "פוסטבנק" בנירנברג.‬
‫לא היה לו מזל.‬ ‫הטכנולוגיה הייתה מתקדמת יותר הפעם.‬
‫רשת פלדה ירדה מהתקרה, והם תפסו אותו על חם.‬
‫לא היה לו מזל, אני חושש.‬
‫אני שומע את זה בפעם הראשונה. נחמד.‬
‫לפעמים אלה אותם סיפורים,‬ ‫אבל הם בנויים אחרת,‬
‫ושני אנשים שונים‬ ‫יכולים לספר אותם בצורה שונה.‬
‫טוב, אני לא אומרת שהוא יודע מה עובד היטב.‬
‫הוא פשוט חסר מזל‬ ‫בכך שיש לו סיפור מלהיב לספר,‬
‫וכשהוא מספר אותו ככה, זה פשוט מה שקרה.‬
‫היה עיתונאי שכתב פעם בעיתון יומי,‬
‫"הוא חוגג את השגיאות‬ ‫של מערכת המשפט הבווארית."‬
‫מעולם לא סיפרתי‬ ‫סיפור מוגזם בתוכנית טלוויזיה.‬
‫תמיד סיפרתי את האמת.‬
‫- כמעט חמש שנים בכלא כחף מפשע -‬
‫- חף מפשע בכלא שנים‬ ‫תיקים קיצוניים -‬
‫- "היסטוריה משפטית שנכתבה בכאב" -‬
‫- קורבן עיוות דין ממשיך להילחם -‬
‫עם הזיכוי,‬
‫אפשר לומר עכשיו שאתה אדם חופשי,‬
‫במובן שהנושא סגור מבחינתך,‬ ‫או שיש משהו שאתה עוד צריך לעבור?‬
‫כן, עדיין יש לי‬ ‫תביעה אזרחית פתוחה נגד העד המומחה.‬
‫תמיד חשבתי שאני חופשי,‬ ‫אבל אני לא חופשי. אני עדיין לכוד.‬
‫לעיתים קרובות שאלו אותי,‬ ‫"באיזה מובן אשם דוקטור קורנליוס ***?"‬
‫אני לא מרגיש חופשי מבחינה פסיכולוגית.‬ ‫אני לא מרגיש חופשי מבחינה נפשית.‬
‫הוא השמיד לחלוטין את הנשמה שלי.‬
‫המוניטין שלו היה חשוב עבורו,‬
‫וכל עניין טיהור שמו‬ ‫גם כן היה מאוד חשוב עבורו.‬
‫והמאבק שלו תמיד כוון נגד העד המומחה הזה.‬
‫מה שקרה לו היה...‬ ‫טוב, לא ניתן לדמיין דבר כזה.‬
‫שיגיע מישהו,‬
‫אם לומר זאת בפשטות, ליצן, מתחזה,‬
‫ויגיד, "כן, זיהיתי אותך לפי האוזן שלך..."‬
‫אנחנו צוחקים עכשיו,‬ ‫אבל שימו את עצמכם בנעליים של דונלד.‬
‫הייתם בוכים. לא הייתם מבינים מה קורה.‬
‫המאבק שלי תמיד היה קשור לעד המומחה,‬
‫כי פשוט האמנתי שאם הוא טעה במקרה שלי,‬
‫אז הוא עשה אינספור טעויות.‬
‫ודאי יש הרבה אנשים שנאסרו שלא בצדק,‬
‫שאולי לא היה להם‬ ‫הכוח הנפשי שהיה לי כדי לעבור את זה.‬
‫זה היה דוח המומחה הלא מדויק‬ ‫הרביעי או החמישי שנתן ***.‬
‫היום דונלד שטלוואג מקווה‬ ‫שהאדם שהביא להרשעתו,‬
‫עם דוח מומחה לא מדויק, ייאלץ לשלם נזקים.‬
‫הוא תבע את העד המומחה,‬ ‫וזה יצר תקדים מסוים.‬
‫לפני שתבעתי את העד המומחה,‬ ‫אף שופט או עד מומחה מעולם לא הורשע.‬
‫הייתם מאמינים שזה המצב במערכת המשפט שלנו?‬
‫אף פעם! אנחנו הבאנו להחלטה שהיא ציון דרך.‬
‫בית המשפט האזורי העליון בפרנקפורט‬ ‫מסכים איתו,‬
‫ופוסק שהעד המומחה, קורנליוס ס',‬ ‫יצטרך לשלם נזקים.‬
‫קורנליוס ס' צריך לשלם נזקים‬ ‫בסך 150,000 אירו‬
‫על הסבל שנגרם לדונלד שטלוואג.‬
‫לא חשבתי שזה אפשרי.‬
‫והעניין הוא בכלל לא הכסף.‬ ‫הכסף ממש לא רלוונטי.‬
‫זה התיק הראשון בגרמניה‬
‫שבו עד מומחה נאלץ לשאת באחריות חוקית‬
‫על דוח לא מדויק שנתן בבית המשפט.‬
‫ואו, זה היה מספק מאוד.‬
‫בחיי, כמה הרעתי...‬
‫לאחר מכן, עד כמה שאני יודע,‬ ‫האגודה האנתרופולוגית עם פרופסור רסינג‬
‫קבעה הנחיות לגבי כיצד יש לבצע את העבודה.‬
‫שערוריית דונלד שטלוואג הייתה הגורם‬
‫שהביא סוף סוף לקביעת סטנדרטים, תודה לאל.‬
‫לא ראיתי אותו מאז,‬ ‫אבל אמרו לי שהוא עדיין עובד.‬
‫והוא עדיין מוסר דוחות מומחה.‬
‫זה מדהים, אבל גם בבתי משפט‬
‫שבהם הוא כבר נתן דוחות שגויים.‬
‫תוכניות הטוק-שואו נמשכו מסוף 2001 עד 2008.‬
‫זה לא מה שרציתי לעשות.‬
‫לא רציתי להופיע בתוכניות האלה‬ ‫ולספר בהן את הסיפור שלי.‬
‫אלה חייו הראשונים של מר שטלוואג.‬ ‫-בדיוק.‬
‫עכשיו בואו נציץ‬ ‫אל חייו השניים של מר שטלוואג.‬
‫חשבתי, "אתה נייד, יש לך דרכון גרמני.‬
‫"כולם יכולים לקפוץ לך."‬
‫הכול היה אפשרי.‬
‫הסבירות ששני סיפורים בפרופיל גבוה כזה יקרו‬
‫בתקופת חיים אחת היא היא נמוכה, צריך לומר.‬
‫ולמעשה, זה כמעט סיפור טוב יותר‬ ‫מהסיפור המקורי על שוד הבנק.‬
‫לא הפתיע אותי שהוא שוב היה בצרות.‬
‫יש אנשים שלהם שום דבר כזה אף פעם לא קורה,‬
‫ודונלד נופל בזה פעמיים.‬
‫מרתק.‬
‫האמת שרציתי חיים שונים וטובים יותר.‬
‫זה כבר לא יקרה.‬
‫- שוד שני -‬
‫- 15 בדצמבר, 2009‬ ‫כביש A81, ליד לודוויגסבורג -‬
‫לכל הנהגים שם בחוץ,‬
‫שוב יש עיכובים בצומת ויינסברג.‬
‫אנא סעו בזהירות.‬
‫זה היה בבוקר, אולי קצת לפני עשר.‬
‫שניים מאיתנו נסענו‬ ‫בכביש A81 ליד לודוויגסבורג,‬
‫כשב.מ.וו שחורה‬ ‫פתאום הופיעה עם אורות מהבהבים.‬
‫מאחור היה שלט כתוב עליו, "סעו אחריי".‬
‫מה תעשה? אתה חושב שזאת המשטרה.‬ ‫ברור שאתה נוסע אחריהם.‬
‫רק חשבתי, "נסעתי די מהר".‬
‫עצרנו מתחת לגשר בכביש המהיר.‬
‫במכונית היו שלושה שוטרים.‬
‫שניים יצאו.‬
‫מהצד שלנו, זה הלך ככה.‬
‫"מסמכי רכב ותעודה מזהה, בבקשה."‬
‫מסמכי רכב, בבקשה.‬
‫וגם תעודה מזהה, בבקשה.‬
‫ואז קרה משהו משוגע.‬
‫אחד מהם, הנוסע, במסמכים שלו‬ ‫היה כתוב שהוא עצמו היה פעם שוטר.‬
‫לרגע חשבתי, "פאק! מה אם הוא יבחין במשהו?"‬
‫אז אנחנו ממשיכים. "צאו החוצה."‬
‫באותו רגע שמתי לב למשהו לגבי הב.מ.וו.‬
‫ברקוד על לוחית הרישוי.‬
‫זו הייתה סתם מכונית שכורה רגילה.‬
‫משטרה.‬ ‫-אתם חוקרי מס או משהו?‬
‫"אתם עצורים על עבירות מס."‬
‫הם לא התנגדו.‬
‫זה היה עד כדי כך פשוט. אזיקים, וזהו.‬
‫"הוואן הזה מוחרם באופן מיידי."‬
‫שניהם ישבו במושב האחורי ברכב שלנו.‬ ‫אחד מהם הסתכל עלינו ואמר...‬
‫"יש לא מעט טורקים במשטרה."‬
‫הם נטשו אותנו ביער.‬ ‫באותו רגע חשבתי, "זה נגמר".‬
‫יש בוואן הזה‬ ‫זהב בשווי של יותר ממיליון וחצי אירו.‬
‫שווה להרוג מישהו בשביל זה.‬
‫- דונלד בית‬ ‫דונלד נייד -‬
‫מעשי שוד ראוותניים כאלה‬ ‫לא קורים כל יום, אומרים במשטרה.‬
‫מיליון ושמונה מאות אלף אירו בזהב ותכשיטים.‬
‫תשעים ק"ג זהב מצורף בנירנברג‬
‫נמצאים בדרכם להתכה בפפורצהיים.‬
‫הסחורה לא הייתה מבוטחת.‬
‫הסיפור עצמו מטורף לחלוטין.‬
‫אין דרך אחרת לנסח את זה.‬
‫חמישה אנשים מחופשים לשוטרים וחוקרי מס‬
‫אורבים למשלוח זהב בכביש המהיר.‬
‫הם בטח התנהגו כמו חוקרי מס.‬
‫פשיטה גדולה בברוסר ברג.‬
‫גבר בן 24 נעצר באזור קלן-בון.‬
‫אומרים שהוא אחד המתכננים של השוד.‬
‫אבל ארבעה גברים נוספים עדיין חופשיים,‬ ‫ביניהם הראפר, חטאר.‬
‫גנגסטה-ראפר הוא גנסטר אמיתי?‬
‫זו הייתה קבוצת חברים,‬ ‫גברים צעירים במעגל החברים של חטאר.‬
‫השם בהחלט כבר היה מוכר‬ ‫בסצנת ההיפ-הופ והגנגסטה-ראפ.‬
‫הוא כבר עשה לעצמו שם בבון,‬ ‫אבל עדיין לא בכל גרמניה.‬
‫הוא אוהב להציג את עצמו כפושע,‬ ‫כוכב גטו קשוח.‬
‫פירוש השם חטאר בכורדית,‬ ‫ערבית וכו' הוא "סכנה".‬
‫קליפים באינטרנט היו כנראה‬ ‫הפלטפורמה החשובה ביותר של חטאר.‬
‫הוא בילה שנים בבניית תדמיתו כגנגסטר אכזרי.‬
‫החתיכה, אלסנדרה מנדז,‬ ‫משכה לאחרונה את התביעה שלה‬
‫נגד ראפר גרמני בשם חטאר,‬
‫שלכאורה נתן לאלסנדרה אגרוף בפרצוף‬
‫אחרי ששתה הרבה יותר מדי‬ ‫במהלך מסיבה באחוזת פלייבוי.‬
‫במסיבה בארצות הברית‬ ‫הוא שובר לדוגמנית את האף,‬
‫ונאלץ לשלם ערבות בסך 50,000 דולר.‬
‫מוזיקת הגנגסטרים וחיי הגנגסטרים‬ ‫הלכו והתמזגו לאחד.‬
‫אולי יש כאלה שחשבו‬ ‫שהוא מסוגל לעשות עסקאות מפוקפקות,‬
‫אבל שוד של מיליון דולר?‬
‫חטאר ושותפיו בורחים בצורה ספקטקולרית.‬
‫ראשית, הם נמלטים למוסקבה דרך אבו דאבי.‬
‫הם נעצרים בעיראק בפברואר 2010.‬
‫כעת חטאר יוכל לעמוד לדין תחת חוקי גרמניה,‬
‫אחרי שנתפס ונשפט השבוע בשטוטגרט.‬
‫הייתי כתב משפטי‬ ‫ב"שטוטגרטר זייטונג" במשך זמן רב,‬
‫ועקבתי מקרוב אחר סיפור שוד הזהב בזמנו.‬
‫לפעמים יכולת לקבל את הרושם‬
‫שלא היית חלק ממשפט, אלא חלק ממחזה.‬
‫חשבתי, "לא יכול להיות שהכול נכון".‬
‫חטאר היה הכוח המניע מאחורי הפשיטה.‬
‫הוא ארגן אותה. הוא גייס את האנשים.‬
‫הוא קיבל מידע,‬ ‫אז הם ידעו מתי הוואן יצא ולאן הוא ייסע,‬
‫ואז הם יצאו.‬
‫לחטאר היו בעיות כספיות,‬
‫ולכן הוא היה פתוח לרעיון‬ ‫של לשדוד את הוואן הזה, שהעביר זהב.‬
‫הם חייכו בגיחוך זה לזה כשנכנסו לבית המשפט.‬
‫הם שמחו לזהות מכרים או קרובי משפחה בקהל.‬
‫תהיה בשקט! אני מדבר איתו, לא איתך!‬
‫עורכי הדין צעקו זה על זה,‬ ‫העליבו זה את זה וזרקו האשמות.‬
‫אני בעיקר זוכר את מאלטה הש.‬
‫הוא אדם שמוסיף קצת צבע למשפט כזה.‬
‫הוא היה עורך דין מפורסם מהטלוויזיה בזמנו.‬
‫התובע צודק.‬ ‫יש לזכות את מרשתי, זה ברור כשמש.‬
‫הייתה לו תסרוקת ייחודית‬ ‫והתנהגות מעניינית מאוד.‬
‫הוא התווכח בתוקפנות‬ ‫עם עורכי דין שנקטו באסטרטגיה שונה.‬
‫הם לא טענו בבית המשפט.‬
‫אני חושב שעבורם, המשפט היה הסחת דעת מבורכת‬
‫מחיי היום-יום במעצר.‬
‫רק כשהמשפט התקדם הם התחילו לדבר.‬
‫ואז השאלה הייתה, "איך זה יכול להיות?"‬
‫יש לנו סוחר זהב בנירנברג,‬
‫יש לנו שוד בלודוויגסבורג,‬
‫ואז יש את בון, כמה מאות ק"מ צפונה משם.‬
‫ועכשיו צריך לחבר בין הנקודות איכשהו.‬
‫אז לשם שינוי, אני מסכים איתך.‬
‫מכיוון שיש שם נוסף.‬
‫חטאר אמר שהמידע הגיע מדונלד שטלוואג.‬
‫הסיפור הבא.‬
‫אי אפשר היה להאמין.‬
‫- קורבן עיוות דין חוזר לדוכן הנאשמים -‬
‫- האם הוא תכנן‬ ‫את שוד הזהב הגדול בלודוויגסבורג? -‬
‫אוקיי, אז יש לנו מעין עורך דין טלוויזיוני,‬
‫יש לנו את חטאר,‬ ‫ועכשיו יש לנו את דונלד שטלוואג.‬
‫זה פשוט לא נראה סביר.‬
‫זה פשוט סיפור טוב.‬
‫ודונלד אמור היה להיות המתכנן הראשי?‬ ‫מעולם לא האמנתי לזה.‬
‫אני פשוט לא מבין. איך דונלד יעשה את זה?‬
‫השאלה הברורה מאליה היא איפה הזהב?‬
‫אנשים רבים בקהל,‬ ‫צופים רבים במשפט, כולל אותי,‬
‫חיכו וקיוו ששטלוואג יופיע במשפט.‬
‫מתנהל משפט,‬
‫ויש מעין דמות אפלה ברקע, שכולם מחכים לה.‬
‫שטלוואג ידע איך הכול קרה וגם איך זה נגמר.‬
‫אבל הוא לא הופיע.‬
‫אף פעם לא ברחתי.‬ ‫כמובן שעורך הדין שלי ידע איפה אני.‬
‫היה לי רק מספר טלפון.‬ ‫ממש לא ידעתי איפה הוא.‬
‫אני שוכב כאן. קשה לי מאוד לזוז.‬
‫אני לא יכול ללכת לשירותים,‬ ‫כי הרגליים שלי לא תומכות בי.‬
‫צד שני. שימי את זה הפוך.‬
‫אחרת, לא הייתי מתראיין בשכיבה.‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫לא פחדתי מהעימות הזה,‬
‫כי היה מתגלה שלא יכול להיות שאני הפושע.‬
‫המידע הגיע מדונלד שטלוואג.‬
‫כולם בשטוטגרט העידו שאני הייתי הבוס.‬
‫נראה לך שאפשר להפוך להיות‬ ‫הבוס של כנופיה כורדית?‬
‫לכולם חייב להיות ברור שהם משוגעים.‬
‫אבל היית חף מפשע?‬
‫חף מפשע? בנוגע לשוד הזהב?‬ ‫ברור. אין שום ספק.‬
‫אפילו לא הספק הקל שבקלים.‬
‫כי לא הייתי משוגע מספיק‬
‫כדי לעשות שטות כזאת עם סכום כזה של כסף.‬
‫מה היה המניע שלי?‬
‫אין לי מה לעשות עם זה.‬
‫הוא יכול להסתגל לכל מצב. זה הדבר המרתק.‬
‫ב-2001 מייד התחלתי לשקם את חיי.‬
‫וידעתי למכור את עצמי, תאמין לי.‬
‫תודה לאל שלמדתי שיווק בכלא.‬
‫קורבן עיוות דין, והוא ייחודי.‬
‫החופש עליו מדבר דונלד שטלוואג‬ ‫שווה 10,000 מארק.‬
‫זה הסכום תמורתו הוא מכר את סיפורו‬ ‫לתחנת טלוויזיה מסחרית,‬
‫וכעת הוא מתראיין רק לה.‬
‫אם הייתי אומר לכם כמה הרווחתי מהתקשורת,‬ ‫לא הייתם מאמינים לי.‬
‫הרבה כסף.‬
‫דונלד שטלוואג.‬ ‫-דונלד שטלוואג.‬
‫דונלד שטלוואג.‬
‫דונלד שטלוואג, ברוך הבא.‬
‫נראה לך שה-500 או 1,000 אירו‬ ‫שקיבלתי על כל הופעה‬
‫היו הרווחים שלי?‬
‫לא.‬
‫הרווחים שלי הגיעו מפרסום סמוי למבשלת בירה.‬
‫ברוך הבא, דונלד שטלוואג.‬
‫- בירה וולפשוהר -‬
‫"תרצה לפרסם‬
‫"בתוכנית של יוהאנס ב' קרנר ב-22:00?‬ ‫זו תוכנית מעולה."‬
‫"כן. כמה אתם מוכנים לשלם?"‬
‫"הרבה כסף."‬
‫הייתה לי טי-שירט גדולה עם הלוגו של המבשלה.‬
‫בפעם השנייה או השלישית,‬ ‫קרנר ניסה להערים עליי.‬
‫הוא אמר, "מר שטלוואג,‬ ‫אתה שוב לובש פרסום סמוי?‬
‫"זה עניין עדין ב-ZDF.‬
‫"נכין עבורך טי-שירט חדשה,‬ ‫בלי שום דבר עליה."‬
‫אז אמרתי, "חבל."‬
‫אבל כמובן שחבשתי כובע מצחייה‬ ‫עם פרסומת של המבשלה.‬
‫הוא אמר, "אוי, אתה כזה כלב נכלולי".‬
‫הוא לא באמת היה צריך את זה.‬
‫הוא קיבל פיצויים מהעד המומחה.‬
‫זה כבר לא היה מצב‬ ‫בו אין לו מספיק כדי לחיות.‬
‫מה עשית עם הכסף?‬
‫מה עשיתי עם הכסף?‬ ‫השקעתי אותו בעסקים שונים.‬
‫אלה העיצובים החדשים. השחור נראה מעולה.‬
‫זה התחיל עם משאיות פרסום למבשלות בירה.‬
‫אני איש מכירות מצוין.‬
‫ואז הייתי בהסה,‬ ‫ונכנסתי בגדול לעסקי השעונים. שעוני אספנים.‬
‫קיבלתי פעם שני שעונים, כן.‬
‫עדיין יש לי אותם.‬
‫הנה.‬
‫הוא יפה.‬
‫לצערי הוא מקולקל,‬ ‫ואני לא יכול להרשות לעצמי את התיקונים.‬
‫זה יעלה 300-400 אירו.‬
‫ואז חזרתי ללאוף‬
‫ופתחתי חנות עתיקות, "גולד אואזיס",‬
‫לשעונים ועתיקות בלאוף.‬
‫- גולד‬ ‫אואזיס -‬
‫חשבונות הבנק היו מלאים.‬ ‫היה לנו הרבה מזומן בחנות.‬
‫- כשירים, מוכרים, מהירים, מומלצים -‬
‫בלאוף חיינו חיי יוקרה.‬
‫חיי יוקרה אמיתיים.‬
‫הייתי דונלד שטלוואג.‬ ‫הייתי מנהל המכירות. הייתי מנהל השיווק.‬
‫סחרנו בזהב, סחרנו ביהלומים.‬
‫ידעתי איפה אפשר למכור אותם.‬
‫הרווחים היו בסדר. ולפרנק היו קשרים.‬
‫אומנם לא היה לי מה לעשות עם זהב,‬ ‫אבל הייתי בגאנה, והייתי אמין.‬
‫ככה הכרנו.‬
‫- מקור: פרנק ווגל -‬
‫שטלוואג לא טיפש. הוא שמע על גאנה.‬
‫הוא ידע שבזמנו, גאנה הייתה יצרנית הזהב‬ ‫השנייה בגודלה. אני לא יודע אם זה עדיין כך.‬
‫כולם חושבים שאפשר לקנות שם זהב בזול.‬
‫הכרתי את פרנק לראשונה בגאנה,‬
‫כשהוא הציע לי יהלומים.‬
‫היית בגאנה?‬
‫פרנק היה. ואני הייתי בגולד אואזיס.‬
‫קניתי זהב בשבילו.‬ ‫קניתי בשבילו גם כמה יהלומים וכיוצא בזאת,‬
‫ואז הגיע הרעיון לפתוח מכרה.‬
‫אז זה מה שעשינו.‬
‫יש באינטרנט תמונות מעולות שלנו‬ ‫פותחים את המכרה.‬
‫עם מחפר, כל העסק.‬
‫בגאנה אתה צריך לשמן יד או שתיים‬
‫כדי לגרום לדברים לעבוד.‬
‫דברים לא עבדו מספיק מהר בשבילו.‬
‫אנחנו מומחים ביהלומים לא מלוטשים.‬
‫"אי אפשר לחכות כל כך הרבה זמן.‬ ‫המחפר כבר שם."‬
‫אז אמרתי לו,‬ ‫"אתה לא יכול לעשות את זה. זה יתפרק".‬
‫הוא לא הקשיב לי.‬
‫אני יכול לסמוך עליו ב-100 אחוז.‬
‫ואז הוא אמר לי, "זה הכסף שלי.‬ ‫תעשה איתו מה שאגיד לך לעשות איתו".‬
‫אז זה מה שעשיתי. ככה הכול נעצר.‬
‫טוב, לקנות קר, להתיך את זה,‬ ‫אלה רעיונות אופייניים של דונלד.‬
‫הוא אדם קומוניקטיבי.‬
‫לא הייתי אומר שהוא דבוק לטלפון כל היום,‬ ‫אבל הוא מדבר הרבה,‬
‫והוא מכיר הרבה אנשים.‬
‫כמובן שאתה נכנס למעגלים האלה.‬
‫במהלך משפט שוד הזהב, התברר שהנאשמים,‬
‫השודדים, היו גם בקשר קבוע עם סטלוואג.‬
‫- דונלד בית‬ ‫דונלד נייד -‬
‫- 8 בדצמבר, 2009‬ ‫שבוע לפני שוד הזהב -‬
‫ראוי לציין שחטאר ושטלוואג‬ ‫נפגשו שבוע לפני הפשע‬
‫בעיירה שבה שטלוואג גר.‬
‫וגם הוכח שבמהלך הפגישה הזו‬
‫הם הסתכלו על הנוכחות ברשת‬ ‫של סוחר הזהב בנירנברג.‬
‫הם ביקרו באתר האינטרנט שלו.‬
‫האנובר היא מקנייניות הזהב הגדולות בגרמניה.‬
‫וחטאר והכורדים, אני בהחלט מכיר אותם.‬
‫הם לקוחות שלי.‬ ‫זה נכון, הם קנו ממני שעונים.‬
‫טוב, הוא מושך דברים כאלה, הייתי אומר.‬
‫הוא עשה הרבה עסקים עם הרבה אנשים.‬
‫במיוחד בתחום הזהב.‬
‫אז אני לא מופתע אם הוא מכיר מישהו‬
‫שבדיוק נשדד על ידי מישהו אחר שהוא מכיר.‬
‫יכול להיות שפעם אמרתי לחטאר,‬ ‫"אתה יכול לקנות ממנו הרבה שעונים".‬
‫זאת הסיבה... אשקר אם אגיד שלא אמרתי את זה.‬
‫אבל מעולם לא אמרת‬ ‫שיש משאית בדרך ביום מסוים?‬
‫לא ידעתי את זה! איך אדע את זה?‬
‫יכולת לדעת את זה‬ ‫רק אם היית צופה בו במשך שבועות.‬
‫הם באו אליי ותשאלו אותי,‬
‫ואז ידעתי מי ביצע את שוד הזהב.‬
‫אבל ברור שלא אמרתי לשוטרים.‬
‫למה אני מדבר על זה היום?‬ ‫הם נשפטו וריצו את עונשם.‬
‫כל הנאשמים ידעו, "יש להם יותר מדי עלינו.‬
‫"לא נצליח להתחמק מזה." וזה היה ההסכם.‬
‫- עונש מאסר -‬
‫- שמונה שנים -‬
‫עונש מקסימלי של שמונה שנים אם הם יודו.‬
‫במובן הזה, היה ברור שזה יהיה העונש.‬
‫המשפט הסתיים בגזר דין, כמו כל משפט.‬
‫חטאר נכנס לכלא.‬
‫דונלד שטלוואג לא נכנס לכלא.‬
‫הוא הכחיש כל מעורבות בפני החוקרים.‬
‫הם חיפשו חפצי ערך.‬
‫והם לא מצאו כלום.‬
‫אז אני שואל אותך,‬ ‫הייתי צריך לבצע שוד זהב כזה? זה מגוחך.‬
‫יש רק סיבה אחת לשוד הזהב:‬
‫כדי שהראפרים‬ ‫יהיו החבר'ה הגדולים בסצנה שלהם.‬
‫אם אתה גנגסטה-ראפר, אתה מקבל הרבה כבוד.‬
‫זה גנגסטה-ראפ.‬
‫אז בשביל המוניטין והכבוד שלך,‬
‫שוד זהב הוא לא בהכרח דבר רע.‬
‫אפשר לומר שזה סיפור גנגסטרים אמיתי.‬
‫תראה, רוס, אני בן זונה, אתה מבין?‬
‫אין דבר שלא אעשה, גבר.‬
‫הלייבל שלו נקרא "גולדמן אנטרטיינמנט".‬ ‫הוא מופיע בקליפים לבוש כולו בזהב.‬
‫יש עכשיו גם סרט שובר קופות.‬
‫אם אתה רוצה להגיע לפסגה, אין קיצורי דרך.‬
‫או שאולי יש,‬ ‫אבל אם תלך באחד מהם, תשלם מחיר עצום.‬
‫בכמה זהב מדובר?‬
‫איפה הזהב?‬ ‫-אף אחד לא יודע.‬
‫הסרט נקרא "ריינגולד",‬ ‫והוא מתאר את סיפור חייו.‬
‫הוא משווק את שוד הזהב בחוכמה רבה.‬
‫זה חלק יסודי בקריירה שלו.‬
‫וכעת, בגיל 34, הוא אפילו כתב אוטוביוגרפיה.‬
‫זהו סיפורו של גיבור פלילי.‬
‫הנה זה. "חטאר, הכול או כלום".‬
‫ומה אני יכול להגיד על הספר?‬ ‫סיפורים עוד יסופרו.‬
‫מה נתן לך את הרעיון לכתוב ספר?‬
‫הייתי בכלא. היה לי הרבה זמן ומכונת כתיבה.‬
‫"פשוט קראנו לו 'הבחור הגדול'.‬
‫"הבחור הגדול היה דמות קומית.‬
‫"כשהוא דיבר, הוא לא ממש דיבר. הוא התנשם.‬
‫"היה לו סרטן, והוא כבר היה כמעט עיוור.‬
‫"ולמרות שהבחור הגדול היה במצב נורא...‬
‫"הוא גם היה גנגסטר נחוש ביותר."‬
‫- גנגסטר. -‬
‫המסע שלי בחיים היה קבוע מראש.‬
‫לא הייתה לי ילדות של אדם רגיל.‬
‫רוב האנשים אמרו שהוא נוכל.‬
‫אחרים אמרו שהוא מאפינור אמיתי,‬
‫כי הוא עשה כל מיני דברים שלא היו בסדר.‬
‫הוא היה כלב נכלולי, בסדר?‬
‫בתוכי היה איש רע.‬
‫בתוך הכבש שבא מהכפר‬
‫היה זאב רע.‬
‫הם הפכו אותי לזאב.‬
‫- פושטאדט -‬
‫לא היה לי מושג מה זה לחיות.‬
‫- ברוכים הבאים -‬
‫לא ידעתי מה זו אהבה.‬
‫הכרתי אותו בשם "דונלד"‬
‫רק מאז הדיווח בטלוויזיה‬ ‫על שוד הבנק שהוא לא ביצע.‬
‫לפני כן, בפושטאדט, הכרתי אותו רק כ"הראלד".‬
‫סבתא שלו קראה לו הראלד,‬ ‫וככה גם אנחנו קראנו לו.‬
‫- סבתא של דונלד שטלוואג -‬
‫- דונלד שטלוואג עם סבתו -‬
‫הוא גדל בעוני.‬
‫הוא לא היה מאוד אמיד.‬
‫היה לו מה שצריך כדי לחיות,‬ ‫אבל לא יותר מזה.‬
‫בשנות ה-60 של המאה ה-20,‬ ‫פושטאדט היה למעשה כפר חקלאי.‬
‫מספר התושבים בכפר היה פחות מ-500, לדעתי.‬
‫ובכפר כולם הכירו את כולם.‬
‫נולדתי מחוץ לנישואים,‬
‫ובנוסף לזה, הייתי בן של חייל אמריקאי כובש.‬
‫עבורם, הייתי הממזר היאנקי.‬
‫ממש גדלנו עם האמריקאים.‬
‫חלק ראו אותם כמשחררים,‬ ‫ואחרים ראו אותם ככובשים.‬
‫ואם למישהי הייתה מערכת יחסים‬ ‫עם אחד האמריקאים,‬
‫אלה היו חדשות רעות מאוד.‬
‫אז היו אומרים, "הנה הזונה היאנקית".‬
‫- אימו של דונלד שטלוואג -‬
‫מכיוון שאימי ואבי מתו בגיל צעיר מאוד,‬
‫גדלתי עם סבא וסבתא שלי מצד אימי.‬
‫חוץ מזה, לא היה לי חיבור לאף אחד אחר בכפר.‬
‫כילד אמריקאי, היית מנודה.‬
‫היה מועדון כדורגל,‬ ‫הייתה תנועת צעירים והייתה אגודה מוזיקלית.‬
‫כל הדברים שבדרך כלל יש בכפר בווארי.‬
‫אסור היה לי להשתתף.‬
‫יש תמונה שלו בקבוצת הכדורגל,‬
‫והוא השוער שם, במרכז התמונה.‬
‫והוא פחות או יותר השתלב בחיי הכפר.‬
‫הראלד צעיר ממני בשנה.‬
‫בבית הספר היסודי‬ ‫בילינו שלוש שנים יחד באותה כיתה.‬
‫היינו קלפנים מלאי תשוקה.‬ ‫היינו נפגשים באופן קבוע.‬
‫בסופי שבוע הוא היה שם כל יום.‬
‫כשהוא הגיע לפאב,‬ ‫הוא הופיע בחליפה מבד דק מפוספס,‬
‫והתנהג כאילו הוא מישהו חשוב.‬
‫"היי, אני לא האפס הקטן שכולכם חשבתם שאני."‬
‫רק כדי להראות לאנשים שאפילו כממזר יאנקי,‬
‫אתה יכול לעשות מעצמך משהו.‬
‫פושטאדט היה מקום קטן מדי בשבילו.‬
‫רציתי לראות משהו חדש.‬
‫אז יצאתי אל העולם.‬
‫לא היה דבר שלא היה בפרנקפורט.‬
‫הכול משך אותי.‬
‫אבל בפרנקפורט היו גם‬ ‫הזדמנויות אחרות להרוויח כסף.‬
‫קרו שם המון דברים.‬
‫פשוט רציתי ליהנות מהחיים.‬
‫זה היה כיף.‬
‫הרווחתי הרבה כסף.‬
‫שום דבר חוץ מחופש. שום דבר אחר.‬
‫אני אומר לך,‬ ‫אם יש מישהו עשיר ולא טיפש בגרמניה...‬
‫הוא יכול רק להתעשר עוד.‬
‫אין דרך אחרת.‬
‫רק אידיוט גמור לא יצליח.‬
‫או שאתה חולה.‬
‫או שאתה חולה, כן.‬
‫התעוררתי וחשבתי, "אני מרגיש לחץ חזק.‬
‫"אני לא יודע מה קורה פה."‬
‫אז יצאתי למרפסת.‬
‫"אני כבר לא רואה.‬
‫"עיוור!"‬
‫צילומי רנטגן.‬
‫יש לך גידול במוח.‬ ‫אתה צריך לעבור ניתוח באופן מיידי.‬
‫הוא אמר לי,‬ ‫"לעולם לא תחיה שוב חיים נורמליים".‬
‫הייתי בן 25 בזמנו.‬
‫כבר לא היה לי שום ליבידו.‬
‫לא היה לי סיכוי לחיות שוב כמו גבר.‬
‫כשאתה פתאום הופך למפלצת כזו,‬
‫בסופו של דבר כבר לא אכפת לך משום דבר.‬
‫איבדתי הכול במהירות רבה, כי התמכרתי לסמים.‬
‫ממש התמכרתי.‬
‫ממש. נפלתי חזק להרואין.‬
‫לא ציפיתי לחיות זמן רב,‬
‫ולכן שיחקתי באש.‬
‫היו פושעים גם בפרנקפורט.‬
‫ידעתי הכול.‬
‫איפה לקנות LSD, איפה לקנות נשק, הכול.‬
‫הייתי מעורב בכל מיני דברים.‬
‫קניתי סמים בקנה מידה גדול,‬ ‫ומכרתי אותם לסוחרי רחוב.‬
‫עשיתי מזה כסף מצוין.‬ ‫היו לנו גם מועדוני הימורים לא חוקיים.‬
‫שם המהמרים הימרו.‬
‫הם לקחו מאיתנו הלוואות בריביות איומות.‬
‫ואז גם עסקתי בכל מיני הונאות וגנבתי דברים.‬
‫היו לי הסתבכויות עם החוק.‬
‫הדף שלו לא היה חלק. היה לו תיק.‬
‫- גנבה, שני תיקי הונאה, סחיטה -‬
‫- הונאה, סחר בסמים -‬
‫- שתים עשרה עבירות הונאה -‬
‫- מעילה -‬
‫מגוחך.‬
‫ואז היה לי מזל גדול.‬
‫בנובמבר 89' החומה נפלה.‬
‫בדצמבר כבר הייתי במדינות המזרח החדשות.‬
‫הגבולות נפרצים אל העולם היפה‬ ‫של הצרכנות המערבית.‬
‫למען האמת, עשו צחוק מהמזרח גרמנים.‬
‫לגמרי עשו מהם צחוק.‬ ‫-גם אתה עשית מהם צחוק?‬
‫ברור.‬
‫"דרוקר" הוא מה שבמדינה שלנו‬ ‫נקרא איש מכירות מגזינים אגרסיבי,‬
‫שעובר מדלת לדלת‬ ‫ומרוויח כסף מניצול תמימותם של אנשים.‬
‫שמי גולוף.‬
‫הבנתי שעסקי הדרוקר הם עסקים ענקיים.‬
‫השיטות שלהם לא תמיד הכי עדינות.‬
‫הם ממציאים איזה סיפור סוחט דמעות‬ ‫כדי לעורר רחמים,‬
‫ובעזרת הרחמים האלה הם אוספים חתימות‬
‫על מנויים ארוכי טווח למגזינים.‬
‫זה אולי לא נראה אתי,‬ ‫אבל אצל המוציא לאור הייתי האיש המרכזי.‬
‫באופן רשמי, הייתי שרת.‬
‫אבל באופן לא רשמי, הייתי ראש הדרוקר.‬
‫הרווחנו כמות מטורפת של כסף.‬
‫כמות מטורפת.‬
‫אם לא היו מכניסים אותי לכלא, אלוהים!‬
‫הייתם יושבים עכשיו מול איל הון.‬ ‫באמת, הרווחנו כמות כזו של כסף.‬
‫אבל לצערי,‬
‫זה גמר אותי.‬
‫בדצמבר 1991, האדם הזה שדד‬ ‫סניף בנק ספרקאסה במרכז העיר נירנברג.‬
‫...הסקאפה לא מגיעה‬ ‫לרקמה המחברת של תנוך האוזן...‬
‫ממש לא ראיתי את זה‬ ‫כתיק בו מורשע אדם חף מפשע.‬
‫היו מספר גורמים שעמדו נגדו.‬
‫הדרוקר, במהותו, הוא כבר מישהו‬
‫ש... אם לומר זאת בזהירות,‬ ‫מפגין התנהגות קשוחה למדי.‬
‫כמובן שהבוס של כנופיית דרוקר, במיוחד,‬
‫הוא מישהו שלא יכול להיות רגיש במיוחד,‬
‫אחרת הוא לא יוכל לנהל את עסקיו.‬
‫זיכוי מחמת הספק לא קיים.‬
‫המדינה כבר לא צריכה להוכיח שהיית הפושע.‬
‫אתה צריך להוכיח שלא היית הפושע.‬
‫הכותרת "משפט שוד בנק",‬
‫אם היא רומזת על כך שלא קרה‬ ‫שום דבר חוץ מזה, היא שגויה, כמובן.‬
‫שוד הבנק לא היה‬ ‫העבירה היחידה בה הואשם דונלד שטלוואג.‬
‫הייתה גם עבירה נגד רכוש.‬
‫- האשמה במעילה -‬
‫שוד הבנק תפס 90 אחוז מהמשפט.‬ ‫היה איזה עניין טריוויאלי...‬
‫לכאורה, הוא הפסיד קצת כסף איפשהו או משהו,‬
‫או שלקח אותו או שלא העביר אותו.‬ ‫זה כל מה שאני יודע.‬
‫- בעל בית הארחה -‬
‫- 230 מארק -‬
‫זו תהיה טעות לומר‬ ‫שהאישום השני היה על עבירה קטנה.‬
‫אם אני זוכר נכון, זה באמת היה עניין‬
‫של אדם שהפסיד את כל הונו.‬
‫הייתי אומר שהאישום השני הזה‬ ‫שם אותו בעמדה גרועה יותר באופן משמעותי,‬
‫כי ברור שהוא מוכן‬ ‫לבצע עבירות חמורות על מנת להרוויח כסף,‬
‫ואכן, להרוויח הרבה כסף.‬
‫אני זוכר שבהחלט היו כמה הרשעות קודמות.‬
‫לא הייתי מלאך. היה לי תיק פלילי.‬
‫אבל כנוכל זקן עם קוד של כבוד,‬
‫האמנתי שאתה לא מורשע על משהו שלא עשית.‬
‫עדי האליבי, חלקם היו אנשים מסצנת המגזינים,‬
‫שפרסמו מגזינים עבור דונלד.‬
‫בית המשפט תמיד רואה עדים כאלה בחשד.‬
‫ראשית, כי הם בצד של הנאשם,‬
‫ושנית, הרזומה של האנשים האלה‬ ‫לא מושלם במאה אחוז.‬
‫כמובן שזה העלה את האפשרות‬
‫שיש כאן איזושהי התנגשות, כפי שקורה לפעמים.‬
‫דעתם של השופטים, לפחות,‬ ‫הייתה שזה בדיוק המקרה כאן,‬
‫שכמה חברים, אם לומר זאת בפשטות,‬
‫סיפקו אליבי לפושע.‬
‫הנאשם אשם.‬
‫כמובן, תמיד עדיף להציג אדם חף מפשע ולומר,‬
‫"תראי, מערכת המשפט, שוב עשית טעות",‬
‫במקום לציין גם את העובדה‬ ‫שהוא היה אשם בעבר.‬
‫אז אנשים ברחוב יכולים להגיד,‬ ‫"הם לא פגעו באדם חף מפשע".‬
‫אני מאמין שהאגדה הזו על הרשעת אדם חף מפשע,‬
‫עם תיק נקי לחלוטין,‬
‫נולדה בעיקר כי זו הדרך היחידה,‬ ‫במובן מסוים,‬
‫בה אפשר למכור את הסיפור הזה לתקשורת.‬
‫בדרך כלל לא זוכים לכל כך הרבה זמן אוויר.‬
‫אז צריך לעבוד‬ ‫עם מידה מסוימת של חשיבה בשחור או לבן.‬
‫הנה הקורבן של עיוות דין,‬
‫והוא עומד לספר לנו איך זה יכול להגיע לזה.‬
‫לפעמים חייבים לצבוע בשחור ולבן‬ ‫כדי להעביר את המסר.‬
‫אם באמת רוצים לספר‬ ‫את הסיפור של מה שקרה לו,‬
‫לא ממש הגיוני‬ ‫לשפוך אור על עברו כראש כנופיית דרוקר,‬
‫כי זה רק יוצר את ההרגשה הלא נכונה.‬
‫גם אנחנו הבנו את זה.‬ ‫עמדנו מול אותה דילמה במהלך הצילומים,‬
‫אבל החלטנו שזה לא יעבוד.‬
‫מכיוון שהוא לא בדיוק הדמות הכי מושכת שיש,‬
‫ואז אף אחד לא יראה אותו‬ ‫כקורבן של עיוות דין,‬
‫שזה מה שהוא באמת.‬
‫הוא גם הוסיף כמה עובדות שלא ממש זכרתי,‬
‫וחשבתי לעצמי, "על מה דונלד מדבר?‬
‫"אולי זה לא קרה בדיוק ככה."‬
‫זה צבר מומנטום מסוים, חייבים להגיד.‬
‫לפעמים אני מקבל את ההרגשה‬ ‫שמתרחש איזשהו קרב בתוכו.‬
‫טוב נגד רע, בערך.‬
‫אני חושב שלפעמים הוא מארגן דברים וסיפורים‬ ‫כך שהוא יהיה שוב באור הזרקורים.‬
‫אני מאמין בזה.‬
‫איתו, לא משנה מה הוא מספר לך,‬ ‫תמיד קשה לברר אם זו האמת או שלא.‬
‫לכן אני אפילו כבר לא בודק את רוב הדברים,‬
‫כי הוא ככה מאז שאני מכיר אותו.‬
‫אין טעם.‬ ‫-כי הוא שקרן?‬
‫אדם נורמלי יגיד, "כן, הוא שקרן".‬
‫גוזמאי. רמאי.‬
‫בוס דרוקר.‬
‫בבידוד, בלי רדיו ובלי טלוויזיה.‬
‫זה גיהינום.‬
‫נאסרתי, והייתי צריך להגיע לכלא שטראובינג,‬
‫לאגף החולים.‬
‫ודונלד שטלוואג היה שם.‬
‫אף אחד לא דיבר איתי! אף אחד!‬
‫אתה מבודד מכולם, מכל האסירים.‬
‫כי לא הודית?‬
‫כי אתה לא מודה. אתה אומר,‬ ‫"לא עשיתי את זה. עשו לי מה שתרצו".‬
‫אז זה מה שהם עשו.‬
‫זה לא היה בידוד במובן הזה.‬ ‫הוא פשוט היה באגף החולים.‬
‫ואל תטעו, הוא באמת היה חולה.‬
‫אבל הוא לא היה בבידוד‬ ‫מכיוון שהוא לא הודה בביצוע פשע שלו?‬
‫לא.‬
‫כמובן, קיימת האפשרות שהם מנסים‬ ‫למנוע היווצרות קליקות בבית הכלא.‬
‫ודונלד הוא מישהו שיכול לסחוף אנשים לצידו.‬
‫כשמבלים 24 שעות ביום בתא,‬
‫כמובן שמתחילים לדבר זה עם זה,‬
‫וכן, זה היה שידוך טוב.‬
‫התחברנו ונעשינו חברים אמיתיים.‬
‫לפאלק זימאנג היה סיפור יוצא דופן.‬ ‫יוצא דופן כמעט כמו שלי.‬
‫ערב טוב.‬
‫באולפן איתנו נמצא פאלק זימאנג.‬
‫הוא פועל גגות ובנאי מקצועי מדרזדן,‬
‫הוא מילא את השירות הצבאי שלו במזרח גרמניה,‬
‫הוא היה שכיר חרב למשך שנה.‬
‫עד יום שישי הוא נלחם בין בתים במוסטאר.‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫הכניסו אותי לכלא בעקבות "רצח",‬
‫במהלך המלחמה ביוגוסלביה.‬
‫- תיק XY לא נפתר -‬
‫לא רק סרבים,‬ ‫קרואטים ומוסלמים נלחמים אלה באלה.‬
‫יש גם שכירי חרב זרים שנלחמים בכל החזיתות,‬ ‫ביניהם גם גרמנים.‬
‫חלק מהאנשים שנגדם נלחמתי לא אהבו את זה,‬
‫וכמובן שהפכתי למטרה של כל הצדדים.‬
‫ולכן הייתי צריך להגיע לאגף החולים.‬
‫פאלק זימאנג נתן לי כינוי.‬
‫ביג מק באמת היה... טוב, אני חושב...‬
‫יש אנשים שעדיין יחשבו ככה לגביו, כן.‬
‫ביג היה... טוב, הוא היה אגדה בשטראובינג.‬
‫לא היה שם עוד אף אחד כמוהו.‬
‫ייסדתי מבנים מסוימים בכלא הזה.‬
‫פאלק זימאנג עבר הכשרה צבאית.‬
‫הוא ידע בדיוק איך לגייס אנשים,‬ ‫מה הם צריכים וכו' וכו'.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫הם תמיד התאספו מול דלת אגף החולים,‬
‫וזו תמיד הייתה נקודת הקשר.‬
‫הם היו דוחפים פתקים מתחת לדלת.‬
‫- מחלקת משפט -‬
‫הם היו מעבירים שטרות ודברים כאלה.‬ ‫כל מה שהיית צריך.‬
‫ואז הם היו צריכים לדאוג‬ ‫שהם יועברו לאגף החולים,‬
‫או לדאוג שהדברים יגיעו לשם,‬
‫דרך עובדי המכבסה או משהו כזה.‬
‫כן?‬
‫זה נשמע נכון. אני מייד מאמין לך.‬
‫זה בדיוק מסוג הדברים‬ ‫שה"בידוד" הזה אמור היה למנוע.‬
‫הם אמרו שצריך לשים אותי בבידוד‬
‫כי צריך להפריד ביני לבין האסירים האחרים.‬
‫זה אומר שלא יכולת לדבר עם אף אחד‬ ‫במהלך שש שנות המאסר שלך?‬
‫לא יכולתי.‬
‫אני אמור להגיד לכם שחיינו חיי יוקרה בכלא?‬
‫זה עניינו של מישהו?‬
‫זה היה פחות או יותר כמו ב"החבר'ה הטובים".‬
‫כשחושבים על כלא,‬ ‫מדמיינים את הסרטים הישנים האלה,‬
‫עם שורות רבות של גברים מאחורי סורגים.‬ ‫אבל זה לא היה ככה עבור חברי המאפיה.‬
‫זה באמת לא היה נורא, אבל התגעגעתי לג'ימי.‬
‫הוא ריצה את עונשו באטלנטה.‬
‫באגף החולים היה גם מטבח קטן.‬
‫תמיד בישלתי לנו שם.‬
‫ספגטי, והיה אפילו בשר, קציצות.‬
‫זאת אומרת, היה לנו הכול.‬
‫חיינו כמו כבשים במרעה.‬ ‫כמו כבשים במרעה פורה.‬
‫ביג מק היה האיש.‬
‫הוא היה יכול לעשות הכול.‬
‫תאמין לי.‬
‫לא חסר לנו דבר.‬ ‫אם זה היה זמין, היה לנו את זה.‬
‫אם דה-ויטו לא יעשה משהו בקרוב,‬ ‫נגיע למבוי סתום.‬
‫כן, הוא קצת כמו החלילן מהמלין.‬
‫הוא יכול לכבוש אנשים‬ ‫ולגרום להם להתרוצץ בשבילו.‬
‫והוא צריך לעשות זאת,‬ ‫כי הוא עצמו לא ממש יכול להתרוצץ.‬
‫אחרים צריכים להתרוצץ בשבילו.‬
‫נשים יש בשפע,‬
‫אבל חברים אמיתיים‬
‫קשה מאוד למצוא.‬
‫אז לדונלד היה מזל שהוא מצא אותי.‬
‫חף מפשע בכלא...‬
‫צפיתי גם בכל תוכנית טלוויזיה‬ ‫שהוא הופיע בה, וזה היה פשוט נהדר.‬
‫כעת הוא מנצל את החופש החדש שלו‬
‫כדי להתפלל בכנסייה ליד ביתו בנירנברג.‬
‫הנושא תמיד היה היותו חף מפשע וכיוצא בזאת,‬ ‫ואז משהו לגבי שוד הזהב או משהו כזה.‬
‫אם הוא עשה את זה, זה יהיה טוב.‬
‫זה יגיע לו.‬
‫מישהו נאסר שלא בצדק למשך הרבה מאוד זמן.‬
‫המון דברים שם לא היו בסדר.‬
‫זה יכול גם להיות מניע להגיד,‬ ‫"הייתי בכלא במשך המון זמן.‬
‫"עכשיו אני יכול לפחות‬ ‫לעשות משהו באמת מושחת."‬
‫מצב בו הכעס מתבשל בתוכך ואתה חושב,‬ ‫"טוב, חייבים לי משהו כאן",‬
‫אני יכולה להבין את זה.‬
‫אני לא יודע מה הייתי עושה‬
‫אם הייתי יושב בכלא במשך תשע שנים כחף מפשע.‬
‫אין ספק שלא חייבים לו שום דבר.‬
‫מה שקרה לו היה נורא,‬
‫אבל אי אפשר פשוט לנסות לאזן את זה איכשהו‬
‫ולהגיד, "טוב, עכשיו מותר לי‬ ‫לעשות כל מיני דברים רעים".‬
‫בעיקרון, חייבים לו משהו,‬ ‫אבל זו טעות לחשוב ככה.‬
‫הוא קורבן עיוות דין. סוף הסיפור, נקודה.‬
‫במקרה הזה, לפחות.‬
‫"למרות שהבחור הגדול היה במצב נורא,‬ ‫"הוא גם היה גנגסטר נחוש ביותר."‬
‫- גולד אואזיס -‬
‫"הוא היה הבוס של כנופיית הדרוקר.‬
‫"הוא הכריח גברים צעירים‬ ‫למכור מנויים למגזינים."‬
‫- שווקי עתיקות ותכשיטים -‬
‫"הבחור הגדול סוחר עכשיו בתכשיטים, רשמית.‬
‫"אבל הוא רצה למכור לי משהו אחר.‬
‫"מידע."‬
‫איך אדע את זה?‬
‫יכולת לדעת את זה‬ ‫רק אם היית צופה בו במשך שבועות.‬
‫שטלוואג בנה מערכת אמון‬
‫עם אחד העובדים של סוחר הזהב הזה בנירנברג,‬
‫ומן הסתם תשאל אותו לגבי החברה‬ ‫לאורך מספר חודשים.‬
‫כנראה שאותו בחר ענה לו בתמימות יחסית,‬
‫אז שטלוואג גילה שיש ואן לא מאובטח במיוחד,‬
‫ובסופו של דבר הוא אמר לעצמו‬ ‫שהוא צריך פשוט לעשות את זה.‬
‫- עובדות: -‬
‫בית המשפט ביסס את הטענה‬ ‫שמר שטלוואג היה מעורב בתכנון הפשע,‬
‫ושהוא נתן את המידע.‬
‫הוא כבר לא היה יכול‬ ‫לספר את הסיפור של עיוות דין.‬
‫אין ראיות שסותרות זאת.‬
‫והוא מעולם לא הגן על עצמו.‬ ‫אחרי הכול, הוא לא היה חייב.‬
‫היה צו מעצר. הם רצו להכניס אותו לכלא.‬
‫לא עשינו שום דבר‬ ‫כדי להוכיח את חפותו בתיק הזה.‬
‫זה לא היה נחוץ, כי כל מה שהיה חשוב‬
‫זה שהאיש לא יכול לעמוד למשפט,‬ ‫שלא ניתן להאשים אותו.‬
‫בתיק הזהב האסטרטגיה הייתה מצבו הבריאותי,‬ ‫ושום דבר אחר.‬
‫נדר אמר, "אני רוצה‬ ‫לקבוע שימוע ביקורת מעצר מיידי,‬
‫"כדי לראות אם האדם הזה בכלל כשיר למאסר."‬
‫אני אספר לכם את הסיפור.‬
‫היה מנהל רפואי‬
‫שהיה פתולוג בבית המשפט האזורי בנירנברג.‬
‫ראש מחלקת פתולוגיה בנירנברג. כוכב רציני.‬
‫אז הוא נכנס, ופותח את התיק.‬
‫אני נשבע לך בכל היקר לי,‬
‫הוא מסתכל עליי, מסתכל על התיק,‬
‫מסתכל עליי שוב, ואומר, "אני לא מאמין.‬
‫"אתה דונלד שטלוואג?"‬
‫"כן."‬
‫"מה שבית המשפט והמדינה שלי עשו לך,‬
‫"לעולם לא נוכל לכפר על כך."‬
‫"לא כשיר למאסר."‬
‫- לא כשיר למאסר -‬
‫כשנפגשנו מאוחר יותר,‬ ‫נדר אמר לי, "אני עורך דין.‬
‫"למדתי משפטים.‬
‫"בחוגים משפטיים‬ ‫אנחנו קוראים לזה 'קארט בלאנש'.‬
‫"דבר כזה לא קיים בגרמניה.‬
‫"לא כשיר למאסר?‬ ‫צריך להיות מת בשביל דבר כזה."‬
‫אני אומר, "לא כשיר למאסר".‬
‫אסור להגיד את זה.‬ ‫מערכת המשפט לא אוהבת לשמוע את זה.‬
‫הסיבה היא מצבו הבריאותי,‬
‫אבל למעשה, זה קארט בלאנש.‬
‫למעשה. חייבים לומר זאת.‬
‫הוא לא עושה שום דבר רע,‬ ‫אבל בתאוריה, הוא יכול...‬
‫לעשות מה שהוא רוצה.‬
‫כמובן שזה מובן‬
‫שאנשים שנתפסו ועומדים למשפט,‬ ‫ועומדים בפני עונש מאסר ארוך,‬
‫ינסו להסיט חלק מהאישומים לכיוון האדם‬
‫שכנראה בכל מקרה לא יוכל להיתבע,‬ ‫כי הוא לא כשיר למאסר.‬
‫זו יכולה להיות אסטרטגיית הגנה.‬
‫"לגבי מקום הימצאו של הזהב,‬ ‫הצלחנו לתחמן משהו...‬
‫"כך שנוכל להאשים את הבחור הגדול.‬
‫"הוא היה כל כך חולה, שלא היה לו ממה לפחד.‬
‫"במובן הזה, הבחור הגדול הציל לנו את התחת."‬
‫האם האמת נחשפה במשפט?‬
‫באופן חלקי, כן.‬ ‫אני משוכנע בכך. לא במלואה, כמובן.‬
‫אנחנו יודעים שבשום צורה‬ ‫לא התגלה היכן הסחורה הגנובה.‬
‫מי הרוויח וכמה, את זה אנחנו לא יודעים.‬
‫כולם כאן חולי סדר.‬
‫לפעמים אני פשוט לא מבין את זה.‬ ‫זה קצת יותר מדי.‬
‫אין שום דבר ברחובות, בשום מקום.‬
‫והנכס שלנו הוא הנכס הכי מבולגן, בפער גדול,‬
‫וזה מרגיז אנשים.‬
‫הם עומדים ליד החלונות שלהם,‬ ‫מסתכלים מה קורה,‬
‫כדי שיהיה להם על מה לדווח.‬
‫פשוט חיי כפר רגילים בגרמניה.‬
‫אני תמיד אומר לעצמי,‬ ‫"הם לא יודעים עליך כלום".‬
‫שמי פרנק ווגל.‬
‫אני בן כמעט 53 עכשיו,‬ ‫ואני מטפל במר שטלוואג.‬
‫אוכל טוב!‬
‫תודה.‬
‫תודה, מר ווגל. אני...‬
‫תודה מעומק ליבי.‬
‫אבל אני לא יכול לאכול בלי מלח.‬
‫אני יודע שאתה אוהב להחביא לי את המלח.‬
‫הסיבה פשוטה מאוד.‬
‫גם אני שמן.‬
‫אולי יום אחד אהיה באותו מצב,‬
‫אשכב במיטה, לא אוכל לעשות שום דבר.‬
‫אז אני מקווה שמישהו יעשה בשבילי‬ ‫את מה שאני עושה עכשיו.‬
‫זה עד כדי כך פשוט. לא יותר מזה.‬
‫אז אני חי מהיד לפה.‬
‫עתיקות...‬
‫כל כסף שנכנס.‬
‫רק שום דבר לא חוקי.‬
‫למה אתה צוחק?‬
‫כי כולם מניחים‬
‫שמכיוון שאני מדבר עם שטלוואג,‬ ‫אני בטח מעורב בעסקים לא חוקיים.‬
‫זה למה.‬
‫במהלך המשפט לא התברר אצל מי הזהב,‬
‫ויש הרבה אנשים שהוא עשוי להיות ברשותם.‬
‫עדיין נשאר לי קצת זהב, והוא חייב ללכת.‬
‫- הזמינו עכשיו!!! -‬
‫- החל מהיום יש מטבע בינלאומי חדש!‬ ‫#לא בדיחה -‬
‫יש לכם הזדמנות להשיג זהב אמיתי מחטאר,‬
‫עם מטבע חטאר במהדורה מוגבלת.‬
‫מטבע חטאר הוא מטבע זהב עם הפרצוף שלו עליו,‬
‫וההתייחסות לשוד הזהב ברורה כשמש.‬
‫כדאי שתפעלו מהר.‬
‫הם לא משקיעים הרבה מאמץ‬ ‫בניסיון להכחיש את השמועות‬
‫שאולי הזהב נמצא אצלם, אחרי הכול.‬
‫במהלך הזמן הזה,‬ ‫מישהו גילה מה קרה לשלל בסוף?‬
‫לא. כי אף אחד מאיתנו לא יודע.‬
‫אבל הזהב מוחבא איפשהו, ואתה יודע איפה?‬
‫זה מה שאתה אומר.‬
‫אם הזהב היה אצלך, איפה היית קובר אותו?‬
‫בחייך, היית קובר אותו.‬ ‫אני הייתי קוברת אותו.‬
‫אחרי עשר שנים עדיין שואלים אותי,‬ ‫"אחי, איפה הזהב שלך?"‬
‫מר שטלוואג, איפה הזהב?‬
‫תסתכל סביבך.‬
‫אני בבית של חבר שמטפל בי.‬
‫אין כאן שום זהב,‬ ‫מעולם לא היה זהב, ואף פעם לא יהיה זהב.‬
‫סליחה.‬
‫היי, ***. אין לי זמן עכשיו,‬ ‫יש כאן צוות טלוויזיה.‬
‫כן, מה לגבי הדום פריניון, כל היין הזה?‬
‫כמה?‬
‫אלף בקבוקים של דום פריניון?‬
‫אתה משוגע. לאן זה אמור ללכת?‬
‫אני חייב לשאול את הספקים לאן זה הולך.‬
‫אוקיי, בסדר.‬
‫נדבר אחר כך, טוב?‬
‫צ'או.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬