Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Må jeg åbne øjnene nu?
Ikke endnu. Vi er der snart.
- Hvor er vi? - Et øjeblik. Du får det at se om lidt.
Okay. Åbn dem.
Ta-da!
Wow.
Du må have savnet det.
Du ruller med mig.
- Nej. -Åh jo.
- Anna, nej. - Du skal. Kom så.
Anna, vent!
Åh nej...
Uha.
- Ikke grine. - Kom nu, far. Slap af.
Prøv at bøje i knæene.
Jeg kan ikke. Jeg betalte bare for undervisningen.
Du bliver helt svimmel.
Rygsæk. Briller.
Kom så.
Jeg kan smadre dig selv uden syn.
Giv mig dem!
Giv mig dem så!
Skynd jer. Tag det hele.
Der er en her.
Tag tasken med.
Lad os smutte.
Kom så. Afsted.
Tak.
For hvad?
Ikke at lade mig gøre dem ondt.
De var bare sultne.
Er du klar?
Ja.
...en alarmerende spredning af hændelser i Europa og Sibirien.
...ved endnu ikke, hvad der er skyld i selvmordene...
Vi opfordrer til at blive inden døre.
Det eneste, vi ved om væsnerne, er, at visuel kontakt fører til selvmord.
Alle bør have bind for øjnene eller mørklagte briller på udenfor.
Alt skal gøres for at tildække øjnene og undgå visuel kontakt med dem...
Hvis du ser en, er du på røven. Du skyder dig selv i hovedet på ingen tid.
Jeg kan ikke sige meget mere... Andet end pas på og held og lykke.
Du ved, hvad du skal gøre.
- Ikke at komme ud, før du siger til. - Jeg skal sikre, de er okay.
Hallo?
Er der nogen?
Hallo?
Hvem der?
Jeg hedder Sebastián.
Jeg er såret.
Jeg er meget sulten.
Vi kan ikke hjælpe dig.
Jeg ledte efter mad, men jeg kan ikke finde hjem.
- Hvad gør vi? - Gå videre.
- Lad os lytte til ham. - Gå nu, for fanden.
Beklager.
Jeg kan skaffe en generator.
- Generator? - Jeg arbejder i byggebranchen.
Eller det gjorde jeg. Som ingeniør.
Mit firma... Jeg ved, hvor deres generatorer er.
Jeg kan ikke bære dem alene, men med jeres hjælp...
Jeg tænker, vi alle kunne bruge lidt... lys.
Varme.
- Vi har brug for det. - Jeg stoler ikke på ham.
Er I ikke enige?
Kom nu.
Er du alene?
Ja.
De kommer. Kom så!
Afsted!
Sebastián, tag fat i rebet.
Kom nu!
Luk op! Det er Marcial!
Luk døren.
LUK ALTID DØREN HUSK BIND FOR ØJNENE
Hvem er det?
Han var faret vild.
Han kan finde frem til en generator.
Jøsses.
Du lavede ikke sjov.
- Hvad skete der? Du ligner en bokser. - Nærmere en boksepude.
Denne vej. Lad lægen se på dig.
- Er der en læge? - Ja.
Vi har en læge, en tømrer, en mekaniker.
Kan du lave mad?
Ham, der laver mad nu... Han lærte vist at lave mad i fængslet.
Læge? Læge.
Marcial. Bare kald mig Liliana, tak.
Jeg har en patient.
Se, hvad du kan gøre ved ansigtet.
- Smerter? - Når jeg trækker vejret.
Din næse er ikke brækket.
Dit øjenbryn skal syes.
Nå, sig mig,
hvem gjorde det?
Blinde mennesker.
Tja... Derude er vi alle blinde.
Jeg var ikke udenfor.
- Indenfor? Intet bind? - Nej.
- De formåede...? - De var tre mod en.
Det var mørkt.
Gør mig en tjeneste.
Sig det ikke til de andre.
Det er vores hemmelighed.
Må jeg fortælle min?
Jeg var faktisk tandlæge.
Så går det løs.
Du må være sulten.
Værsgo. Bare tag.
- Tak. - Her.
Du stirrer.
Hvad?
Du stirrer.
Undskyld.
Jeg kunne tage solbriller på.
Men folk skal se og... indse.
Indse hvad?
At der findes værre ting end de væsner.
Værre?
De fleste begår selvmord, når de ser dem. Men ikke alle.
Først troede vi, de ville have vores mad.
De havde intet for øjnene. De kom udefra med vidt åbne øjne.
De havde set væsnerne.
Og det var, som om...
...filmen var knækket
herinde.
Og nu skulle vi se det.
Hele verden skulle se.
Først tog de Rosa.
En af dem, deres leder...
...tog noget aske på sin finger.
Og han tegnede et øje i panden på hende.
Så slæbte de hende udenfor. Mod hendes vilje.
Jeg kunne ikke se hende, men jeg hørte hende.
Hun skreg.
Nej!
Det kan jeg stadig.
Så lagde jeg mærke til kniven.
Den lå lige der. På bordet.
Jeg vidste, jeg skulle være hurtig.
Tøvede jeg, ville de stoppe mig.
Så jeg tog kniven, og jeg var hurtig.
Derefter mistede de interessen for mig.
Jeg kunne ikke se.
Da vi fandt ham, gik han forvirret rundt på gaden.
Bare rolig.
Sebastián?
Sebastián, hvad laver du?
Sebastián?
Hey, Sebastián!
Nej.
Nej, Sebastián. Stop!
- Hjælp! - Hvad sker der?
- Liliana! - Hvad laver du?
- Hvad fanden? - Marcial, hjælp mig!
Liliana!
Åbn den her!
Stop!
- Stop! -Åbn den!
Træd væk!
Fuck! Luk op!
Stop så!
Nej!
Se.
De kommer.
De er smukke, ikke?
Det er okay. Det skal nok gå.
Vær ikke bange. Det er for dit eget bedste.
Når du ser dem, vil du forstå.
Nej! Jeg beder dig!
Jeg beder dig, nej!
Kan du se?
Liliana!
Min elskede?
Liliana!
Hvad er der galt?
Hvad laver du?
Vent.
Liliana.
Åh gud. Hvad har du gjort?
Hvad har du gjort?
Jeg beklager, Lázaro.
Jeg er ked af, du ikke får det at se. Undskyld.
Hvorfor?
Du reddede dem, far.
Klarer de den?
Selvfølgelig. Deres sjæle er frie nu.
Du så deres lys, ikke?
Der er så smukt.
Gid, du kunne se det.
Hvornår?
Hvornår er det min tur?
Snart. Men der er stadig for mange fortabte får.
Du er deres hyrde, far.
Red dem og vi kan være sammen igen.
Dig, mor og jeg.
9 MÅNEDER TIDLIGERE
Ikke dårligt vel, chef?
10.000 mere og vi kan måske redde verden.
Undskyld mig.
- Turbine et og to? - Ja.
Er de begge offline?
Siden klokken ti.
Men hvordan?
Jeg kan forstå, hvis én faldt ned i en turbine...
- Flere. - Flere?
Flere arbejdere.
Faldt ned i begge turbiner?
Eller hoppede. Nogen siger, de så dem hoppe i.
Er alt i orden?
Düsseldorfs vandkraftværk er nede.
Og vi slutter af med forfærdelige nyheder fra Polen,
hvor et frontalt sammenstød mellem to pendlertoge
har resulteret i flere døde i udkanten af Warszawa.
Årsagen er endnu ukendt,
men kilder fortæller, at en ingeniør på et af togene
ignorerede jernbanesignalerne. Regeringen...
- Laura. - Skat, hvor er du?
På kontoret. Er alt okay?
Har du set nyhederne?
Toget i Polen?
Ikke kun Polen. Tænd for nyhederne.
- Tænd for dem. - Et øjeblik.
Det sker overalt. Også her.
...har spredt sig til resten af Europa.
WHO beskriver det som psykotisk opførsel,
der fører til selvskade og i visse tilfælde selvmord.
Det, vi ser, er ikke særtilfælde.
Ifølge rapporterne har der været...
- Jøsses. - ...hundredvis af dødsfald i Madrid.
Kan du hente Anna?
- Selvfølgelig. - Sebastián.
Med det samme.
Jeg går nu.
Nej.
Væk med jer!
Kom nu!
TILFÆLDE RAPPORTERET FRA HELE EUROPA
Beklager. Undskyld mig.
NÆSTE TOG ANKOMMER OM
Nej!
Hvor er min datter?
Anna?
Hey! Nej.
Bare rolig. Det er okay.
Anna.
Skat. Se på mig.
Det er far. Det er okay.
Vi skal afsted.
Har du set Paula?
Paula!
Jeg er her!
Sebastián?
Fader.
- Tager du Anna med hjem? - Ja.
Laura venter. Vi forlader Barcelona.
Så du er ikke klar til at se?
Se hvad?
Det ved jeg ikke... Men jeg er klar.
Jeg har ventet hele mit liv.
Jeg kom til universitetet som 18-årig.
Jeg søgte efter et tegn.
- Jeg er ikke helt med. - Og i al den her tid, ingenting.
Jeg frygtede, jeg var født i den forkerte tidsalder.
At miraklernes og profeternes tid for længst var forbi.
Lad os komme forbi.
Herren snakkede til Moses
fra flammen i den brændende busk.
Han udfordrede Job
som en rasende hvirvelvind.
Men for mig... har der kun været... stilhed.
Indtil nu.
Folk dør, Fader.
Er det et mirakel?
At se Herren i øjnene
er måske mere, end vi kan håndtere.
Men hvis Gud og hans engle nu går på Jorden,
så vil jeg tage imod dem.
Vil du ikke?
Min datter skal bare i sikkerhed.
Selvfølgelig.
De siger, at man skal tro på noget, man ikke kan se.
Men jeg vil gerne se.
Uanset hvad, hvad end du hører,
så kigger du på den her, okay?
Alle linjer er optaget lige nu. Prøv igen senere.
Alle linjer...
Det er okay. Vi er der snart.
Laura!
Skat!
Endelig. Skat!
- Er du okay? - Mor?
- Det er mig. Er du okay? - Ja.
- Hvad med dig? - Jeg er okay.
- Bilen? - Pakket og klar. Kom så.
Laura! Pas på!
Er du...?
Laura!
Tilgiv mig, fader, for jeg har syndet.
Det er en uge siden min sidste tilståelse.
Jeg brugte Herrens navn unødigt.
Flere gange.
Jeg har været fristet af dem, der ikke lever så ensomt.
Jeg var misundelig.
En ting til.
Jeg løj.
Jeg havde intet valg. Jeg måtte redde dem.
Men jeg løj stadig.
Kan Herren tilgive en, som lyver for at blive genforenet med sin familie?
Broder...
Du har også set dem.
Deres skibe har rejst i millioner af lysår.
De tager os med til stjernerne.
Nej, broder.
De er engle.
De er guddommelige.
APOTEK
Hallo?
Er der nogen?
Hvem er det?
Jeg gætter på, at du er bange.
Det er okay.
Det er vi alle.
Det er det eneste, der er mere skræmmende end det her mørke, ikke?
Ikke at vide, hvem du kan stole på.
Jeg hedder Claire.
Hvad hedder du?
- Hvem fanden er du? - Jeg...
Hvorfor sniger du dig ind på os? Rolig, Jonás.
Jeg er blevet berøvet, okay?
Tæsket.
Hvem skal jeg stole på?
I hvert fald ikke os.
Du skal holde bedre fast. Forstået?
- Claire. - Ja?
- Er du okay? - Jeg har det fint.
Hvad er der, Dimas?
Hvad kan I lugte?
Pis.
Afsted! Nu!
- Tag mig med. - Det her er ikke en velgørenhed.
Lad os nu være søde.
Hvis du vil blive og få dig en ny ven, så fint.
Men jeg skrider.
Jeg ved, hvor der er en generator.
- Jeg kan vise det. - Ja ja.
Jeg er ingeniør. Mit firma...
Jeg ved, hvor generatorerne er.
- Hvor? - Tag mig med jer.
Kom så. Afsted!
Hey.
Følg med. Jeg venter ikke.
Okay. Tag fat her.
Giv ikke slip.
- Har I nogen med? - Han havde brug for hjælp.
Han har en generator.
Isabel. Bare rolig. Jeg har ham.
Hvor er vi?
En gammel bunker fra krigen.
Hvis den kunne holde fascisternes bomber ude,
kan den også holde dem ude.
Kan nogen minde historielæreren om, hvem der vandt?
Vi holder ud. Vi vinder ikke, men det er da noget.
- Hvem er det? - Han siger, han har en generator.
Anna?
Sofia.
Claire!
Hvordan går det? Jeg har også savnet dig.
Jeg fandt noget til dig.
- Chokolade! - Chokolade.
- Din accent er så fjollet. - Jeg aner ikke, hvad du siger.
- Hvad med noget rigtig mad til de voksne? - Kan du lide bønner?
Nej.
Godt. For vi fandt ikke nogen.
Dig.
Med mig.
Det er Octavio. Jeg hedder Rafa.
Og dig?
Sebastián.
Er du alene, Sebastián?
Ja.
Og de sting? Har du selv lavet dem?
Jeg var i en gruppe.
Vi havde en læge.
Og hvor er din læge nu?
Død.
De er alle sammen døde.
Dræbte du dem, Sebastián?
- De så væsnerne. - Men ikke dig.
Jeg gemte mig.
- Da mændene kom, gemte jeg mig. - Hvilke mænd?
De strejfer rundt i byen.
Uden bind for øjnene.
De ønsker, at hele verden skal se.
- Hvad snakker du om? - Det, der foregår derude.
Ovenover jeres rede hernede.
Giv mig kortet.
Hvor er den?
- Hvor er hvad? - Generatoren. Hvor er den?
Du får en med dig.
Højst to. Men når du kommer alene tilbage, bliver de andre mistroiske.
De bliver bange for dig. De vil ikke forstå.
- Kom så! - Du skal have dem alle med.
Hvad fanden venter du på?
Pigen.
Brug pigen.
- Der er ikke nogen. - Hvad?
Generatoren. Jeg fandt på det.
Rafa. Helt ærligt.
- Hvad sker der her? - Rolig, Rafa.
- Han løj! - Hvad mener du?
- Bland dig udenom. - Den findes ikke.
Undskyld, okay?
Du undskylder. Nå, men så...
Jeg var alene. Jeg tænkte hurtigt.
- Så du lyver for os? - Du ville have efterladt mig.
Han har ret, Rafa.
Så vi fanger ham i at snige sig ind på dig,
nu lyver han for os, og du forsvarer ham?!
Jeg lukkede ham ikke ind.
- Det er nemt at løse. - Nej.
Hey, Rafa.
- Nej, vær nu sød. - Hey.
- Vi kan ikke bare slå ham ihjel. - Det skal han nok selv gøre.
Rafa. Stop.
Kan vi lige prøve at slappe lidt af?
Jeg ved ikke, hvad du siger!
Hun beder dig om ikke at såre mig.
Hey.
Det er okay.
Jeg klarer mig.
Det lover jeg.
Okay?
Snakker du tysk?
Min accent er lidt tyk, men det er godt nok.
- Spørg hende, hvor hendes familie er. - Sofia.
Hvor er dine forældre?
Vi var på ferie, mor og jeg.
Vi skulle på en båd.
Et krydstogtskib.
Jeg var spændt. Det var første gang.
Vi var på vej op ad rampen, da nogen skreg.
Folk begyndte... at skubbe til hinanden.
Voldsomt. Og jeg blev bange.
Pludselig så jeg en falde i vandet.
Derefter så jeg...
...en anden hoppe og en til...
Sofia.
Hvad skete der så?
Jeg ved ikke, hvordan vi kom væk.
Mor samlede mig op og tildækkede vores øjne.
Da jeg åbnede dem, var vi i en bil.
Og min mor havde dækket alle ruderne med papir og pap.
Hun tændte for radioen.
Først kunne vi ikke høre noget,
men så hørte vi en stemme.
En kvinde.
Det her er en nødmelding.
Hun sagde...
Hun sagde, der var et sikkert sted. Oppe på bjerget.
Bjerg?
Hvilket bjerg?
Er det et slot?
Det ligner Montjuïc.
Hvordan det?
Slot, bjerg, Barcelona. Det er Montjuïc.
Isabel, det kunne være Alcázar i Toledo.
- Hvem ved, hvilken station de lyttede til. - Tog I derhen? Hen til bjerget?
Man skulle med den.
- Liften. - Jeg sagde jo, det er Montjuïc.
Min mor dækkede mine øjne til med et tørklæde.
Udenfor skreg, løb og græd folk.
Mor holdt så hårdt fast, at det gjorde ondt.
Folk løb ind i os.
Så faldt jeg.
Det var min skyld.
- Jeg gav slip på hende. - Hey.
- Hun sagde, jeg skulle holde fast... - Hey.
Det er ikke din skyld. Hører du? Det er ikke din skyld.
- Det er okay. - Hey.
Det er okay.
Jeg fandt hende om natten.
Hun var alene og kold, og hun rystede.
Jeg anede ikke, hvad hun havde oplevet.
Undskyld. Jeg vil ikke være ufølsom,
men var det kun mig, der hørte et "sikkert sted"?
Vi er i en bunker. Et slot var godt i middelalderen.
Jeg ville oprette en flygtningelejr der.
Højere oppe. Omringet af mur.
Du forsegler stedet.
Bruger liften som eneste vej ind og ud.
Kun overlevere kommer ind.
Nu tror hundetræneren, han er general Patton.
Pas på. Jeg var i reserven.
- Overvejer vi det seriøst? - Vi ved ikke, om den stadig virker.
Om liften virker, og om murene stadig står.
Tak.
I det mindste er pizzabuddet fornuftig.
- Vi bør tage afsted. - Ingen spurgte dig.
Lad ham tale ud. Og du skal ikke bede mig om at holde kæft.
- Hvis Sofias mor er i live... - Et stort "hvis"...
...tog hun nok til slottet.
Ingen af dem kender byen, men de hørte om stedet.
Montjuïc er på den anden side af byen. Og man ved aldrig, hvornår de dukker op.
Det er selvmord. Det ved I godt, ikke?
Og for hvad? For at finde pigens døde mor?
- Stop. - Hun ved ikke, hvad jeg siger.
Og når I løber tør for mad? I kan ikke dyrke noget hernede.
Det er selvmord at blive her. Det går langsomt, men det er selvmord.
Han har ret.
Vi kan ikke blive her for evigt.
De eneste, der er under jorden så længe, er allerede døde.
Lad os stemme.
- Må du stemme i dit land? - Hold din kæft, Marqués.
Hvem vil gerne gå?
Han har desværre ret.
- Du vover... - Undskyld, skat.
Du er alene, Roberto.
Ved du hvad?
Jeg har boet her i 30 år uden at besøge Montjuïc.
Lad os føje det til træskolisten, inden du dør.
Godmorgen, Tornerose.
Op med dig.
Rolig, kammerat. Ja, jeg hader dem også.
Rolig nu. Næsten færdig. God dreng. Sådan.
Sådan, kammerat. God dreng.
Så er det alt eller intet.
Rolig. Okay. Rolig.
Calle Diputació, nummer 257.
Vi skal til venstre næste gang.
Sådan. God dreng.
OTTE MÅNEDER TIDLIGERE
Drej til venstre om 15 meter.
Drej til venstre.
Kom så!
Om ti meter er du ankommet til din destination.
Du er ankommet til din destination.
Hallo?
Min datter har feber. Hun skal bruge en læge.
Hallo?
Er her nogen?
Beklager, skat.
Mor ville vide, hvad vi skulle gøre.
Jeg ville spørge dig,
hvordan du endte her i Barcelona?
- En bogturné af alle ting. - Virkelig?
Hvilken bog?
- Du griner bare. - Nej da.
Vanviddets Alder: Hvordan man Overlever i den Moderne Verden
af dr. Claire Barnes.
Undskyld.
Det er okay.
Jeg kan se ironien.
Sofia, vil du i seng?
Ja?
Godnat.
Kan du høre det?
De synger.
Hold dig nær mig.
Claire...
Hvor vover du? Se på mig, når jeg snakker til dig.
Kom. Min mand skal ikke se os.
Octavio, hvor er du? Jeg kan ikke se dig.
Jeg har brug for dig. Jeg er her.
Se på mig. Hvorfor vil du ikke se på mig?
Elskede, hvor er du? Jeg kan ikke finde dig.
Mor?
Jonás!
Se på mig, Claire! Hvorfor forlod du mig?
Skat, kom hen til mor.
Hvorfor forlod du mig?
Dimas!
Kom her!
Kom her, Dimas!
Hvor blev du af, Claire?
Sofia, jeg er lige her.
Mor?
Sofia?
Kom her!
Vent...
Kom her, Sofia!
Mor?
Sofia, kom herhen.
Dimas?
Kom her.
Kom så.
Hvor er I henne?
Kom her.
Mor, hvor er du?
Tag bindet væk fra øjnene.
Lad mig se de smukke øjne. Lad mig se dem.
Er du sikker?
Ja, det er okay.
Det er okay, for mor er her nu.
Sofia.
Sofia, det er ikke hende. Okay?
Det er ikke hende.
Rafa!
Hvor er I henne?
Hvad er der galt?
Er I kommet noget til?
Hvad?
Rafa!
Du efterlod mig!
Da jeg havde mest brug for dig!
Se på mig, Claire!
Kom så. Claire, kom nu.
Rafa!
Hvor er du?
Kom så. Rolig.
- Fuck! Pis! - Roberto!
Kom herind. Kom så.
Isabel!
Isabel! Rafa!
Vi må afsted.
Skynd dig.
Herovre!
- Isabel? - Ja.
Rafa!
Hvor er han? Hvor er Rafa?
Luk døren!
- Hvor er Rafa? - Jeg tror ikke, han klarede den.
Han er død.
Luk døren.
Der er ingen vinduer. Bare tag bindet af.
Det ser ikke godt ud, Marqués.
Jeg har gazebind.
Hvis du spørger pænt.
Jeg hørte dig.
Roberto, lad være.
Jeg hørte dig. Sammen med ham.
Det var ikke mig.
Kender jeg ikke min egen kones stønnen?
Det er ikke det, jeg...
Vil du vide, hvad jeg hørte?
- Egentlig ikke. - Det, du sagde til mig.
Da du fandt ud af det. Kan du huske det?
Jeg gør det færdigt.
Hey.
Er du okay?
Jeg gav slip på hende.
Det, jeg sagde, jeg aldrig ville gøre.
Hvordan gør de det?
Hvor kender de ham fra? Hvordan bruger de hans stemme?
- Ved det ikke. - Måske observatøreffekten.
Hvad?
Observatøreffekten.
I kvantemekanik er partikler ubestemte.
Alle stater er mulige, indtil de observeres.
Så bliver alle muligheder til en. Kun en.
Så du siger, at de væsner... De kan...?
Hvis de skabninger
er en form for kvantevæsner...
...har de måske ikke et permanent stadie.
Måske ændrer de sig hele tiden.
Indtil vi hører dem... eller ser dem.
Og så... antager de en form ud fra os.
Vores frygt, vores sorg, vores smerte...
Så nogle mennesker ser rumvæsner, andre ser dæmoner.
Eller deres bøddel eller Gud.
Det er en værre gang lort.
Hold kæft, dit røvhul!
Ser du ned på mig, fordi jeg leverede mad?
Jeg har en fysikgrad fra University of Mexico.
Dit land skal bare bekræfte det.
Hvor meget var bestikkelsen på? Hvad gav du?
Kommer du nogensinde ned fra din høje hest?
Hvad var det?
Hvad hørte du?
Jack.
Mine forældre kaldte ham Jojo.
Han var et geni, min bror.
Han var også deprimeret.
Jeg var her ikke engang, da de fandt ham.
Men jeg hører ham konstant.
Men
ikke på den måde.
Ikke som var han lige ved siden af mig.
Som om jeg kunne røre ham.
Det er jeg ked af.
Jeg var i benægtelse.
Jeg kunne ikke få mig selv til at indse, han var død.
Sorg kan knække en person, ikke?
Hvad med dig? Hvad hørte du?
Ikke noget.
Jeg hørte ingenting.
- Du kan sige det. - Hvor er Sofia?
Hvor er pigen?
Pis. Sofia?
Nej, slap af.
Jeg tager mig af hende. Det er okay.
I mundhugges som børn, og så mister vi barnet af syne.
Hey.
Du må ikke græde.
Er hun død?
Nej.
Hvor ved du det fra?
Ved du, hvad det her er?
En seraf.
Den smukkeste af alle englene.
Deres skønhed er så stor, at kun Gud kan se på dem.
Den er smuk.
Den er din.
Hil dig, Maria, fuld af nåde, Herren er med dig.
Velsignet er du blandt kvinder,
og velsignet er din livmoders frugt.
Hellige Maria, Guds Moder, bed for os syndere,
nu og indtil vi dør. Amen.
Hil Maria.
- Fuld af nåde. Herren er med dig... - Nej, lad være!
Vær sød at slippe mig. Lad være!
Vær nu søde!
Nej, vær nu sød!
Jeg ved, du er nervøs.
Det var jeg også.
Det, du nu skal se, kan ikke beskrives med ord.
Nej!
Det er alfa og omega.
Det er evigheden selv.
Nej!
Det er okay.
LES ENFANTS DU PIRÉE GLORIA LASSO
Det er okay.
Tre dage...
- Far. - Far hvad?
Det er din fødselsdag.
Hvor ofte bliver du 11?
- Kun én gang? -Én gang.
Vi giver den fuld gas.
En kage, dansefest.
Vi får en klovn, om jeg så skal tage mel i hovedet.
Jeg bliver 11, far, ikke 5.
Du har helt ret.
Godnat, skat.
Den var min.
Hvad?
Englen.
Den var min.
Du og mor gav mig den til min første nadver.
Den var min favorit.
Hun var bange.
- Hun... - Hun er ikke din datter.
Det ved jeg godt.
Hun er bare endnu et får.
Det ved jeg.
Hjælp hende med at finde vejen, og så bliver vi genforenet.
- Hej. - Hej.
Må jeg spørge dig...
...hvem er Anna?
Hvad?
Sofia viste mig halskæden, du gav hende.
Var hun din kone?
Din datter?
Var det hende, du hørte i går, da de talte til os?
Jeg forstår, hvis du ikke vil snakke.
Men måske kan det få dig til at åbne dig op.
Det koster ingenting.
Det er nemt for mig at tro, Jojo er der.
Det er endda fristende.
Jeg ville så gerne høre hans stemme igen.
Altså... Virkelig høre den.
Lyt ikke til hende.
Men det er ikke ham.
De væsner går ind i vores hjerner.
Hun lyver.
De tager vores overbevisninger og frygt og manipulerer med dem.
Du skal miste håbet.
De forvandler dem til noget, de kan manipulere dig med.
Roberto?
Roberto!
Okay...
Hvad er der galt?
Okay.
Lad mig lige se.
Hvad er der galt?
- Er det blodforgiftning? - Det er svært at sige.
Men han klarer ikke turen i den tilstand.
Vi skal finde noget antibiotika, så feberen kan gå væk.
For fanden, Marqués.
Hallo?
Vi har brug for hjælp. En af os er såret.
Hallo?
Er der nogen hjemme?
Fuck!
Undskyld. Min fejl.
Okay.
Lad os fortsætte.
Jeg tror, det er et badeværelse. I fortsætter. Jeg tjekker det igennem.
Husk at lukke vinduerne.
Hey! Køkkenet er sikret!
ROTTEGIFT
Sebastián, jeg fandt nogle dåser med sardiner.
Er dit værelse sikret?
Ja. Alt er lukket.
Nej...
Sebastián?
- Jeg forstår det ikke. - Sebastián? Octavio?
Er I okay? Hvad skete der?
Det ved jeg ikke. Jeg hørte ham skrige, og jeg...
Han må have glemt et vindue.
Hvad mener du med, at han glemte et vindue?
Octavio?
Sig noget!
Claire...
Pis. Vi må væk herfra.
Hendes bind.
Tag det af.
Sebastián, kan du høre mig?
Vi må væk. Nu.
- Gør det, far. Red hende. - Sebastián, vi skal væk!
Far!
Kom så!
Far!
- Ja. - Kom så!
Far!
Ro på, okay?
- Sådan. - Tak.
Hvad ville du gøre uden mig?
Jeg ville ikke.
Skilsmissen.
Jeg ville ikke.
Virkelig?
Jeg var vred.
Såret.
Mest på stoltheden.
- Og jeg var meget ensom, Roberto. - Det ved jeg.
Mine advokater var hensynsløse, og...
Men jeg ville ikke.
Heldigt for dig, for mine advokater havde taget alt.
Isabel.
Fandt I noget?
Hvor er Octavio?
Men jeg fandt den her.
Det er ikke meget, men det er antibiotika, så...
Tak.
Det burde hjælpe.
Hvad skete der?
Han sagde... at Octavio må have... glemt et vindue.
Men...?
Jeg ved det ikke.
Hvorfor gjorde du det ikke?
Hvorfor tog du ikke bindet af?
- Jeg så det ikke. - Så hvad?
Hans lys.
Da Octavio...
Jeg så det ikke.
Det er, fordi du mister din tro, far.
Hvad hvis jeg ikke er hyrden?
Hvad hvis jeg er ulven?
Pis. Vi skal væk herfra.
Løb. Hold fast i hinanden. Dan en kæde. Kom så.
Kom nu! Løb!
Hold fast i mig!
Løb!
Kom så!
Løb videre!
- Roberto! - Isabel!
Mit ben.
Nej! Stop! Vi må tilbage!
Kom så.
Stop! Vi kan ikke efterlade dem!
Hvad ville jeg gøre uden dig?
Hør nu på mig!
Vi må tilbage! Nej!
Det er for sent. De er her allerede.
Det var vel det.
Jeg vil se dig en sidste gang.
Kom så!
- Din skiderik! - Nej! Claire.
Du kan se.
Du løj for os!
Du har set dem, ikke?
Åbn døren, far.
- Du er en af dem. - Jeg reddede jer!
Åbn døren og lad dem se.
Du dræbte Octavio.
To mere...
Åh gud! Du dræbte sikkert også Rafa!
...og så kan vi være sammen.
- Jeg kan hjælpe jer. - Hold dig væk.
- Dig, mor og jeg... sammen. - Stop så.
Hvem taler?
- Vi savner dig, far. - Stop.
Hvem taler du med?
- Savner du os ikke? - Jeg kan ikke tænke.
- Jeg skal tænke! - Far, vær nu sød!
Find dem, far. Red dem.
Sofia! Claire!
Claire!
Jeg beder dig! Claire!
Sofia!
Vent!
Claire!
Okay.
Lyt efter.
Vi skal udenfor. Forstår du?
Ja? Okay.
Jeg er ved siden af dig hele vejen.
Nej! Claire!
Claire.
Vent!
Okay. Kom så.
Claire!
Hold dig væk!
Claire, vær nu sød.
Væk med dig!
Jeg vil bare hjælpe.
Ligesom du hjalp Rafa?
Eller Octavio?
Det er bedre sådan her. Tro mig.
Det er okay.
Du behøver ikke være bange. Hører du mig?
Alt skal nok gå.
De er de smukkeste af alle engle, ikke?
Red hende, far.
For hendes skyld.
For min skyld.
Gør det, far. Der er ikke andre måder.
Anna...
Vær nu sød.
Savner du mig ikke?
Selvfølgelig gør jeg det.
Vil du ikke have, vi er sammen igen?
Jeg savner dig så meget...
Så gør det. Det er den eneste måde.
Hvem snakker du med?
Er det...
Er det Anna?
Hun er ikke din datter! Hun...
Undskyld.
Tillykke til dig
Far!
Jeg kan ikke høre dig, men tillykke
Tillykke til dig!
Hvad?
Ikke noget.
Det er godt, du kan lide den.
Nej. Ellers tak.
Jeg prøver at tabe mig. Det er snart strandsæson.
Gå ind på dit værelse. Nu!
Nej!
Nej! Anna!
Anna?
- Far? - Skat.
Du er vågen, men i virkeligheden sover du.
Vi lever i miraklernes tid.
Åbn dine øjne og se.
Anna, hør her.
Du må ikke åbne øjnene. Uanset hvad.
Hører du mig?
Det er okay.
Lyt ikke til ham.
Vær ikke bange.
Lyt ikke til ham!
Rør hende ikke!
- Anna! - Nej, lad være!
Profeternes og miraklerne tid er vendt tilbage.
Fader?
Kom og se.
Nej!
Luk øjnene. Du må ikke kigge.
Luk øjnene! Du må ikke kigge!
Det er smukt.
Nej! Luk øjnene! Du må ikke kigge!
Luk dine øjne! Min elskede...
Min elskede, kig væk.
Du må ikke kigge!
Nej!
Kom og se, far.
Det er okay, far.
Vi er snart sammen igen.
Hey.
- Nej! Det er okay! - Sofia!
Det er okay. Hun er okay.
Claire!
Claire, jeg er her!
- Det sker ikke. - Jeg forstår dig. Det gør jeg.
Men du må forstå, jeg kan guide dig.
- Jeg kan se. - Derfor stoler jeg ikke på dig!
Det ville jeg heller ikke gøre.
Men jeg er din eneste chance for at nå hen til liften.
Jeg tager chancen. Kom her, Sofia.
- Også hendes chance? - Fuck dig.
Jeg vil dø for hende.
Claire, hør efter. Så er du sød.
Du spurgte mig, hvem Anna var.
Hun var min datter.
Du havde ret.
Sorg kan knække en person.
Jeg troede, jeg var udvalgt.
Men jeg var ødelagt.
Vær nu sød.
Lad mig hjælpe hende.
Ransag lejlighederne.
De er der.
Okay.
Hvor skal I hen?
I ved godt, det er farligt, ikke?
Det ser ikke særlig sikkert ud.
Vi vil bare væk herfra.
Hej, smukke.
Kom her. Jeg vil vise dig noget.
Lad hende være.
Ja? Ellers hvad?
Du tror, du hjælper hende ved ikke at se.
Du har set dem.
Men du afviser deres gave.
Du er ikke værdig!
Hvad skete der?
Vent her.
Ind med jer.
Far.
Okay.
Kom så.
Vent her. Vent.
- De så dig. - Nej.
De så lyset. De hørte dig synge.
Afsted!
Hvad sker der?
JAUME TÅRN 1
Sig nu, hvad der sker...
I to. Op med jer.
Find gondolerne.
- Men... - Før hende til slottet.
Kommer du ikke?
Jeg må stoppe dem. Så de ikke kommer efter jer.
Hey.
Du er en meget modig pige, Sofia.
Du må love mig at tage dig af Claire.
Okay?
Afsted.
Kom så.
- Afsted. - Okay.
Okay.
Sebastián.
Min ven.
Hvorfor forlod du os?
Fordi jeg altid har vidst, du dræbte hende.
Det er okay. Jeg har dig.
Jeg har dig.
Åh gud. Det var lidt for tæt på.
Vi klarer den ikke sådan her.
Pas på de falske profeter, der kommer til jer i fåreklæder.
Kom så.
De er glubske ulve.
- Pas på de falske profeter... - Broder...
- ...der kommer til jer i fåreklæder. - Lad os komme forbi.
Men indeni er de glubske ulve.
Pas på de falske profeter...
Se. Jeg er Herrens højre hånd.
Jeg er et ydmygt instrument af hans vilje.
Hans vilje? Følger du de væsners vilje?
Sebastián!
Stå ikke i vejen for hans vilje.
Du vover ikke at vende Gud ryggen.
Det er ikke min Gud!
Okay. Følg med mig.
Kan du mærke den her? Hold fast. Rør dig ikke.
Nej!
- Nej! - Claire?
Okay. Kom her.
Claire...
Uanset hvad må du ikke åbne øjnene.
Lad dem passere.
- Nej. - Han reddede mig, far.
Vil du ikke redde dem?
Skal de ikke være frie?
Nej.
Hvor skal du hen, Claire?
- Sofia. - Du kan ikke hjælpe hende.
Du efterlod mig. Du svigter hende.
- Kom. - Ligesom du svigtede mig.
- Sådan er du. - Nej.
- Sådan har du altid været. - Nej. Hold kæft.
- Du er nødt til at se. - Hold kæft!
Du er ikke ægte.
Du er død.
- Hvor skal du hen? - Sofia!
Tror du, du kan hjælpe hende?
Det tror du, men du svigter hende bare.
Som du svigtede mig.
Du svigter hende, som du svigtede mig.
- Sofia! - Sådan er du.
- Du tror, du kan. - Sofia!
Sofia, kom. Jeg er lige her.
Det er mor.
Sofia.
Sofia, kom.
Sofia, kom!
Undskyld.
Se på mig! Hvorfor?
Du efterlod mig.
Jeg har brug for din hjælp! Hjælp!
Du efterlod mig! Hjælp mig!
Efterlod! Jeg kan ikke mere!
Hjælp mig!
Du efterlod mig!
Sofia, tag bindet væk! Se på mig!
Tror du, du kan hjælpe?
- Du svigter hende. - En, to, tre, fire.
- Du kan ikke hjælpe hende. - Fire.
- Vi hopper på tre. - Du svigter hende. Ligesom mig.
Du overlever ikke det her.
Som du svigtede mig. Du efterlod mig!
- En... - Claire! Du efterlod mig!
Men det gør de.
- Du kan ikke hjælpe hende... - To...
- Hjælp mig! Jeg har brug for dig! - Tre!
Det er okay.
Vi klarede det.
Farvel, Jojo.
Dine hænder. Vis mig dine hænder.
Er der andre på vej?
- Nej. - Hvad?
- Nej. - Hjælp dem.
To overlevende. En kvinde og et barn. Ubevæbnet.
Vi tager dem med til afhøring.
- Hvor skal den stå? - Der.
Sofia?
- Sofia! - Mor!
Jeg beder dig! Hun er min datter.
Hun er harmløs!
Min skat!
Min skat! Jeg har savnet dig så meget!
Hvor er du blevet stor!
Følg med mig.
- Hvad handler det her om? - Sid stille, tak.
Du vil se, om jeg er en af dem, ikke?
Så du har mødt dem.
Det kan man godt sige.
Vi kalder dem "seere".
Det overrasker mig, du overlevede et møde med dem.
Jeg nåede herhen takket være en af dem.
Man kan få kontakt til dem. De er stadig derinde et sted.
Hvad er blodet til?
Hvad leder du efter?
Måske kan jeg hjælpe. Jeg er doktor i psykiatri.
En kemisk markør.
En epigenetisk ændring af DNA'et.
Så du leder efter tegn på traumer.
I sjældne tilfælde kan ekstreme former for stress påvirke folks DNA.
Endda ændre det.
Misbrug, vold...
Sorg.
Ja. Også sorg.
Og disse... seere,
deler de den samme epigenetiske ændring?
Det prøver vi at finde ud af.
Deres DNA kunne være nøglen til at skabe immunitet.
Okay.
Men hvordan ville du teste det?
Den 16. november, kl. 18:00.
Dr. Pascal og jeg starter snart
vores 12. dyreforsøg siden tilfangetagelsen af væsnet.
Vores forsøgskaniner er tre voksne rotter med normalt helbred.
Vi har øget eksponeringen for væsnet
til 48 sekunder, før døden indtræffer.
Sådan.
Vi håber, at den nye seer-sammensætning får os over et minut.
Eksponering i tilbageholdelseslokalet begynder... nu.
Lad mig se det!
Jeg vil se det!
Tekster af: Mads J. R. Jensen