Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Mogu li sad otvoriti oči? - Ne još. Samo što nismo stigli.
- Gdje smo? - Samo malo. Vidjet ćeš.
Otvori ih.
Ta-da!
Ajme.
Zacijelo ti je nedostajalo.
Klizat ćeš sa mnom.
- Neću. - Hoćeš.
- Anna, nemoj. - Moraš. Hajde.
Anna, čekaj!
- Nemoj se smijati. - Hajde, tata. Opusti se.
Pokušaj savinuti koljena.
Nisam ja profesionalac, ti si. Ja sam plaćao sate.
Zavrtjet će ti se u glavi.
Ruksak. Naočale.
Idemo.
Ne moram te vidjeti da te razbijem. Daj mi to!
Požuri se. Sve uzmi.
Evo jedne.
Uzmi torbu.
Idemo.
Hajdemo.
- Hvala ti. - Za što?
Nisi pustila da im naudim.
Samo su bili gladni.
Jesi li spremna?
Jesam.
Alarmantno povećanje slučajeva u Europi i na Sibiru...
Još ne znamo što uzrokuje masovna samoubojstva...
Pozivamo stanovništvo da ne izlazi.
Znamo samo da izravni vizualni kontakt s tim stvorenjima vodi do samoubojstva.
Neka ljudi nose poveze preko očiju ili tamne naočale.
Bilo što, samo da izbjegnu vizualni kontakt s tim stvorenjima.
Ako vidiš jednog od njih, gotov si.
Odmah ćeš si raznijeti mozak.
Ne mogu vam reći ništa više nego da se čuvate i sretno!
KUĆICA ZA PTICE
BARCELONA
Znaš što moraš učiniti.
Neću izaći dok me ne pozoveš.
Moram provjeriti jesu li dobri.
Zdravo.
Ima li koga?
Tko si?
Zovem se Sebastián.
Ozlijeđen sam.
Danima nisam jeo.
Ne možemo ti pomoći.
Izašao sam po hranu i ne znam se vratiti kući.
-Što ćemo? - Nastavi.
- Poslušajmo ga. Čekaj. - Idi!
Žao mi je.
Znam gdje je generator.
- Generator? - Radim u građevini.
Radio sam. Kao inženjer.
Moja tvrtka... Znam gdje su stavili generatore.
Ne mogu ih nositi sam, ali uz vašu pomoć...
Malo svjetla svima bi dobro došlo.
I grijanja.
- Marciale, trebamo ga. - Ne vjerujem mu.
- Zar se ne slažete s tim? - Molim te.
Jesi li sam?
Jesam.
Dolaze. Idemo!
- Sebastiáne, primi se za uže. - Idemo!
Otvori! Marcial je!
Zatvorite vrata.
Tko je to?
Izgubio se.
Kaže da zna gdje je generator.
Dovraga. Nisi se šalio.
Što ti se dogodilo? Izgledaš kao boksač.
Više kao vreća za udaranje.
Neka te liječnica pregleda.
- Imate liječnika? - Imamo liječnika, stolara, mehaničara.
Znaš li kuhati?
Rekao bih da je naš kuhar naučio kuhati u zatvoru.
Doktorice?
Marciale, zovi me Liliana, molim te.
Imam pacijenta.
Možda mu možete pomoći.
- Boli li te? - Samo kada dišem.
Dobra vijest. Nos nije slomljen.
Ali ti moram šivati obrvu.
Reci mi nešto. Tko ti je to učinio?
- Nekakvi slijepci. - Vani smo svi slijepi.
Nisam bio vani.
- Dogodilo se unutra bez poveza? - Jest.
- I uspjeli su... - Troje protiv jednog. Bilo je mračno.
Učini mi uslugu.
Nemoj reći ostalima.
To će biti naša tajna.
Da ti kažem svoju?
Bila sam zubarica.
Evo.
Sigurno si gladan.
Hajde. Posluži se.
- Hvala. - Izvoli.
Zuriš.
Što?
Zuriš.
Oprosti.
Mogao bih nositi povez ili sunčane naočale.
Ali želim da ljudi vide i shvate.
-Što da shvate? - Da postoje gore stvari od stvorenja.
Gore?
Većina se ubije kad ih vidi. Ali ne svi.
Na početku smo mislili da žele našu hranu.
Nisu imali poveze.
Došli su izvana otvorenih očiju.
Vidjeli su stvorenja.
Kao da im se nešto dogodilo...
U glavi.
Htjeli su da i mi vidimo.
Da cijeli svijet vidi.
Prvo su zgrabili Rosu.
Jedan od njih, njihov vođa...
Utisnuo je palac u spaljeno drvo.
I pepelom joj je nacrtao oko na čelu.
Onda su je odvukli van. Protiv njezine volje.
Nisam je mogao vidjeti, ali sam je čuo.
Vrištala je.
Ne!
Još je čujem.
Tad sam ugledao nož.
Bio je na stolu.
Znao sam da moram biti brz.
Da će me spriječiti, oklijevam li.
Zgrabio sam nož. Bio sam brz.
Nakon toga, nisam ih više zanimao.
Nisam mogao vidjeti.
Kad smo ga pronašli, lutao je ulicama, izgubljen.
Sve je u redu.
Sebastiáne?
Sebastiáne, što radiš?
Sebastiáne?
Hej, Sebastiáne!
Ne.
Ne, Sebastiáne. Stani!
- Upomoć! -Što se događa?
- Liliana! -Što radiš?
-Što je to?! - Marciale, pomozi!
Liliana!
Otvori vrata!
Stani!
- Stani! - Otvori vrata!
Natrag!
Kvragu! Otvori!
Stani!
Ne!
Pogledaj.
Dolaze.
Prekrasna su, zar ne?
Ne boj se. Sve će biti u redu.
Ne boj se.
Za tvoje je dobro.
Kad ih vidiš, shvatit ćeš.
Ne! Molim te!
Vidiš?
Liliana!
Ljubavi?
- Liliana! -Što radiš?
Što radiš?
-Čekaj. - Liliana.
O, Bože. Što si to učinio?
Žao mi je, Lázaro.
Žao mi je što nećeš vidjeti. Žao mi je.
Zašto?
Spasio si ih, tata.
Bit će dobro?
Naravno. Njihove su duše sada slobodne.
Vidio si njihovo svjetlo?
Ondje je tako lijepo. Da bar možeš vidjeti.
Kad? Kad ću doći na red?
Uskoro. Ali ima još previše izgubljenih ovaca.
Ti si njihov pastir, tata.
Spasi ih i opet ćemo biti zajedno.
Ti, ja i mama.
DEVET MJESECI PRIJE
Nije loše, ha, šefe?
Još deset tisuća takvih, i možda spasimo svijet.
Trenutak.
- Vjetroturbine jedan i dva? - Da.
Obje ne rade?
- Od deset sati. - Ali kako?
Jedan je radnik pao u turbinu?
- Nekoliko njih. - Nekoliko?
Nekoliko radnika.
Pali su u turbine?
Ili skočili. Netko ih je vidio kako skaču.
Je li sve u redu?
Hidroelektrana u Düsseldorfu ne radi.
Završavamo strašnim vijestima iz Poljske,
gdje su se dva vlaka frontalno sudarila.
Više je desetaka ljudi poginulo u predgrađu Varšave.
Uzroci sudara nepoznati su,
ali navodno je jedan strojovođa ignorirao željezničku signalizaciju.
- Laura. - Dragi, gdje si?
Tek sam stigao u ured. Sve u redu?
- Vidio si vijesti? - O vlaku u Poljskoj?
Ne samo to. Pogledaj vijesti.
- Upali TV. - Samo malo.
Događa se posvuda. I ovdje.
...čini se da se proširilo i na ostatak Europe.
SZO spominje val psihotičnog ponašanja
koji izaziva samoozljeđivanje, a u nekim slučajevima, samoubojstvo.
To što vidimo nisu izolirani slučajevi.
U izvješćima se govori o stotinama mrtvih...
- Isuse. -...samo u Madridu.
Možeš li otići po Annu?
- Naravno. - Sebastiáne.
Odmah.
Krećem.
Maknite se!
Daj!
SLUČAJEVI PRIJAVLJENI DILJEM EUROPE
Oprostite.
SLJEDEĆI VLAK STIŽE ZA...
Ne!
Gdje je moja kći?!
Anna?
Hej! Ne.
U redu je. Sve je u redu. Anna?
Hej, dušo. Pogledaj me. Tata je. Sve je u redu.
Hej. Moramo ići.
Vidjeli ste Paulu? Paula!
Evo me!
Sebastiáne?
Oče.
- Vodiš li Annu kući? - Vodim.
Laura čeka. Odlazimo na nekoliko dana.
Nisi spreman da vidiš?
Što da vidim?
Ne znam, ali ja sam spreman.
Čekam cijeli život.
Ušao sam u sjemenište s 18 godina.
Tražio sam znak.
- Ne razumijem. - Ali sve ovo vrijeme, ništa.
Bojao sam se da sam se rodio u pogrešno vrijeme.
Da su dani čuda i proroka odavno prošli.
Pustite nas, molim vas.
Gospodin se ukazao Mojsiju
u plamtećoj vatri gorućega grma.
Odgovorio je Jobu
iz vihora.
Ali ja sam dobio samo tišinu.
- Dosad. - Oče, ljudi umiru.
Vi to smatrate čudom?
Pogledati Gospodina u oči...
Možda naš um ne može to podnijeti.
Ali ako Bog i njegovi anđeli sad hodaju zemljom, želim ih pozdraviti.
Ti ne želiš?
Želim samo zaštititi kćer.
Naravno.
Kažu da je vjera vjerovanje u ono što ne vidiš.
Ali ja moram vidjeti.
Što god da se dogodi, što god da čuješ, čuvaj ga.
Sve su linije zauzete. Pokušajte kasnije.
- Sve su linije... - Još malo i stigli smo.
- Laura! - Ljubavi!
Napokon. Ljubavi!
- Mila, jesi li dobro? - Mama?
- Ja sam. Jesi li dobro? - Jesam.
- Ljubavi, dobro si? - Jesam.
- Auto? - Sve je spremno. Idemo.
Laura! Pazi!
Jesi li...? Laura!
Oprostite mi, oče, zgriješio sam.
Prošlo je tjedan dana od posljednje ispovijedi.
Izgovorio sam ime Božje uzalud.
Više puta.
Iskušavali su me oni koji vode manje usamljene živote.
Zavidio sam im.
I još nešto.
Lagao sam.
Nisam imao izbora. Morao sam ih spasiti.
Svejedno, lagao sam.
Može li Gospodin oprostiti čovjeku koji laže da bi se sjedinio s obitelji?
Brate...
I ti si ih vidio.
Njihovi su brodovi prešli milijune svjetlosnih godina.
Odvest će nas do zvijezda.
Neće, brate.
Oni su anđeli.
Blistaju.
LJEKARNA
Ima li koga?
Tko je to?
Pretpostavljam da se bojiš.
U redu je. Svi se bojimo.
Jedino je to strašnije od mraka.
Ne znaš komu možeš vjerovati.
Ja sam Claire.
Kako se zoveš?
- Tko si ti? - Ja...
- Zašto se prikradaš? - Smiri se, Jonáse.
Opljačkali su me i pretukli.
Kome da vjerujem?
Sigurno ne nama.
Moraš ga čvršće držati. Jasno?
- Claire. - Da?
- Jesi li dobro? - Jesam.
Što je, Dimase?
Što je, dečki?
Sranje.
Idemo! Odmah!
- Povedite me sa sobom. - Nismo humanitarna udruga.
- Ne budimo šupci, Rafa. - Ako se želiš sprijateljiti, samo daj!
Ja odlazim odavde.
Mogu nabaviti generator. Znam gdje su.
- Mogu vas odvesti. - Aha.
Inženjer sam. Moja tvrtka...
Znam gdje su držali generatore.
- Gdje? - Povedite me sa sobom.
Idemo!
Hej.
Hajde. Neću te čekati.
Primi se za to.
I ne puštaj.
- Doveli ste nekoga? - Trebao je pomoć.
Ima generator.
Isabel, ne brini se. Motrimo ga.
Gdje smo?
U starom vojnom skloništu.
Ako su ovi zidovi štitili od fašističkih bomba,
zaštitit će nas i od njih.
Podsjetite učiteljicu povijesti tko je dobio rat.
Pružamo otpor. Ne pobjeđujemo, ali i to je nešto.
- Tko je to? - Kaže da ima generator.
Anna?
Sofia.
Claire!
Kako si, malena? I ti si meni nedostajala.
Pronašla sam nešto za tebe.
-Čokoladu. -Čokoladu.
Imaš smiješan naglasak.
Nemam pojma što govoriš.
Ima li prave hrane za odrasle?
Voliš li grah?
- Ne volim. - Dobro. Jer ga nismo našli.
Hej, ti. Pođi sa mnom.
On je Octavio. Ja sam Rafa.
- A ti? - Sebastián.
Jesi li sam, Sebastiáne?
Jesam.
A ovi šavovi? Ti si to učinio?
Bio sam u grupi.
Imali smo liječnika.
A gdje je sad taj liječnik?
Mrtav je. Svi su mrtvi.
Jesi li ih ti ubio, Sebastiáne?
- Vidjeli su stvorenja. - A ti nisi.
Sakrio sam se.
- Stigli su muškarci i sakrio sam se. - Muškarci?
Lutaju gradom. Bez poveza.
Žele da cijeli svijet vidi.
- O čemu govoriš? - O onome što se događa.
Izvan vaše udobne rupe.
Daj mi kartu.
Gdje je?
-Što? - Generator. Gdje je?
Jedan od njih ići će s tobom. Možda dvoje.
Vratiš li se sam, ostali će posumnjati.
Bojat će te se. Neće razumjeti.
- Hajde! - Moraš ih sve istjerati van.
Koga vraga čekaš?
Djevojčicu. Nju iskoristi.
- Ne postoji. - Kako to misliš?
Generator. Izmislio sam to.
Hej, Rafa. Nemoj.
-Što se događa? - Smiri se, Rafa.
- Lagao je! - O čemu govoriš?
- Ne miješaj se. - Nema generatora.
Žao mi je.
-Žao ti je. Ako je tako... - Rekao sam to jer sam bio sâm i uplašen.
- Lažeš nam! - Htjeli ste me ostaviti.
Ima pravo, Rafa.
Uhvatili smo ga dok ti se prikradao.
Sad nam laže, i na njegovoj si strani?
Nisam ga ja pustio unutra.
- Lako ćemo to popraviti. - Ne.
- Hej, Rafa. - Ne. Molim vas!
- Ne možemo ga ubiti. - Bez brige. Učinit će to sam.
Hej, Rafa. Stani.
A da malo smanjite razinu testosterona?
Ne znam što govoriš!
Ne želi da mi naudiš.
Hej.
U redu je.
Bit ću dobro.
Obećavam.
U redu?
Govoriš njemački?
Imam loš naglasak, ali se snalazim.
Pitaj je gdje joj je obitelj.
Sofia, gdje su tvoji roditelji?
Bile smo na ljetovanju, mama i ja.
Trebale smo se ukrcati na kruzer.
Bio mi je prvi put. Bila sam uzbuđena.
Penjale smo se na brod i začule vrisak.
Ljudi su se počeli naguravati. Uplašila sam se.
Vidjela sam kako netko skače u vodu pa sam vidjela kako...
Još je ljudi počelo skakati u more.
Sofia, što se poslije dogodilo?
Ne znam kako smo se izvukle.
Mama me podigla i pokrila oči.
Kad sam ih otvorila, bile smo u kombiju.
Mama je prekrila prozore papirom i kartonom.
Upalila je radio.
Na početku nismo ništa čule pa smo čule glas.
Ženu.
Ovo su izvanredne vijesti.
Rekla je...
Rekla je da postoji sigurno mjesto. Na planini.
Na planini? Kojoj planini?
Je li to dvorac?
- Izgleda kao Montjuïc. - Zašto to misliš?
Dvorac, planina, Barcelona. To je Montjuïc.
Ne inzistiraj. Može biti Alcázar u Toledu.
Tko zna koju su postaju slušale.
Jeste li otišle na tu planinu?
- Morale ste se voziti. -Žičarom.
Rekla sam ti.
Mama mi je šalom pokrila oči.
Ljudi su vani vrištali, trčali, plakali.
Tako me čvrsto držala za ruku da me boljelo.
Ljudi su se zabijali u nas.
Onda sam pala.
Ja sam kriva.
- Pustila sam joj ruku. - Hej.
- Rekla mi je da je čvrsto držim. - Hej!
Nisi ti kriva. Čuješ li me? Nisi ti kriva.
- U redu je. - Hej.
U redu je.
Pronašla sam je noću.
Bila je sama, pothlađena i drhtala je.
Mogla sam samo nagađati što je prošla.
Oprostite. Ne želim ispasti bezosjećajna,
no jesam li jedina čula za sigurno mjesto?
U skloništu smo. Dvorac je služio u srednjem vijeku.
I ja bih ondje organizirao izbjeglički kamp.
Na povišenom je i okružen zidinama.
Zatvorio bih dvorac. Vozili bismo se samo žičarom.
- Mi bismo ulazili, stvorenja ne bi. - Trener pasa misli da je general Patton.
- Pazi što govoriš. Bio sam u vojsci. - Zar ozbiljno razmišljamo o tome?
Ne znamo je li još moguće.
Vozi li još žičara i jesu li zidovi čitavi.
Hvala. Bar dostavljač pizze zna što govori.
- Trebali bismo otići. - Tebe nismo pitali.
Poslušajmo ga. I nemoj mi reći da šutim.
- Ako je Sofijina majka živa... - To su nagađanja.
Vjerojatno je otišla u dvorac. Ne poznaju grad, ali su čule za mjesto.
Montjuïc je na drugoj strani grada.
Nikad ne znaš kad ćeš naletjeti na njih.
To je samoubojstvo. Znate to.
A za što? Da doznamo da je njezina mama mrtva?
- Prestani. - Ne razumije me.
Što ćete kad ponestane hrane? Ne možete je uzgajati u tunelu.
Samoubojstvo je ostati ovdje.
Sporo, ali je samoubojstvo.
Ima pravo.
Ne možemo vječno ostati ovdje.
Jedini ljudi koji su tako dugo pod zemljom već su mrtvi.
Glasajmo.
- Smiješ li glasovati u tvojoj zemlji? - Nosi se, Markize!
Tko je za odlazak?
Nevoljko priznajem da ima pravo.
- Nemoj! -Žao mi je, dragi.
Jedini si, Roberto.
Živio sam 30 g. u Barceloni, a da nisam posjetio Montjuïc.
Onda učinimo i to prije smrti.
'Jutro, Uspavana ljepotice.
Ustani.
Polako. Znam. I ja ih mrzim.
Ne brini se. Još malo. Dobar dečko.
To je to. Dobar dečko.
Samo hrabro.
Polako. Dobro. Polako.
Ulica Diputació, 257.
Trebali bismo skrenuti lijevo.
To je to. Bravo.
OSAM MJESECI PRIJE
Za 15 metara skrenite lijevo.
Skrenite lijevo.
Idemo!
Za deset metara, stići ćete na odredište.
Stigli ste na odredište.
Ima li koga?
Moja kći ima temperaturu. Treba liječnika.
Halo?
Ima li koga?
Žao mi je, dušo.
Da je mama ovdje, znala bi što treba učiniti.
Htio sam te pitati...
Kako si završila u Barceloni?
- Zbog književne turneje. - Zbilja?
Koje knjige?
- Smijat ćeš se. - Neću.
Doba ludila: Kako preživjeti moderan svijet.
Napisala dr. Claire Barnes.
Oprosti.
U redu je.
Svjesna sam ironije.
Sofia, želiš li otići spavati?
Želiš?
Laku noć!
Čuješ li?
Pjevaju.
Ostani uz mene.
Claire...
Kako se usuđuješ? Gledaj me kad ti govorim, kujo!
Ne želim da nas moj muž vidi.
Octavio, gdje si? Ne vidim te.
Trebam te, Claire. Ovdje sam.
Pogledaj me. Zašto me ne pogledaš?
Dušo, gdje si? Dođi. Ne mogu te pronaći.
Mama?
Jonáse!
Pogledaj me, Claire! Zašto si me ostavila?
Dušo, dođi mami.
Zašto si me ostavila?
Dimase!
Dođi!
Dođi, Dimase!
- Gdje si bila, Claire? Kamo si otišla? - Sofia, ovdje sam.
Mama?
Sofia?
Dođi, dečko!
Čekaj...
Dođi, Sofia!
Mama?
Sofia, dođi.
Dimase.
Dođi, dečko. Dođi.
Gdje ste, dečki?
Dođite.
Mama, gdje si?
Skini povez.
Da vidim te prekrasne oči. Daj mi da ih vidim.
Smijem li?
Da, to je u redu.
U redu je, mama je ovdje.
Sofia.
Sofia, to nije ona! Nije ona.
Rafa!
Gdje ste, dečki?
Što je bilo?
Ozlijeđeni ste?
Rafa!
Ostavila si me!
Ostavila si me kad sam te trebao!
-Pogledaj me, Claire. - Idemo. Claire!
Rafa!
Gdje si?
Dođi. Polako.
- Kvragu! Sranje! - Roberto.
Uđite. Hajde.
Isabel. Isabel. Rafa!
Moramo ići. Požuri se.
Ovamo!
- Isabel? - Da.
Rafa!
Gdje je? Gdje je Rafa?
Zatvori vrata!
- Gdje je Rafa? - Nije se izvukao.
Mrtav je. Zatvori vrata.
Nema prozora. Možete skinuti poveze.
Loše izgleda, Markize.
Imam gazu.
Ako me zamoliš.
Čuo sam te.
Roberto, nemoj.
Čuo sam te. S njim.
To nisam bila ja.
Znam kako moja žena zvuči kad se ševi.
Nisam na to mislila.
Zanima li te što sam ja čula?
- Ne zanima. -Što si mi rekao.
Dan kad si doznao. Sjećaš se?
Ja ću to završiti.
Hej.
- Jesi li dobro? - Pustila sam joj ruku.
A rekla sam joj da neću to nikad učiniti.
Kako to rade?
Kako znaju za njega? Kako mu oponašaju glas?
- Ne znam. - Možda je to efekt promatrača.
Što?
Efekt promatrača.
U kvantnoj mehanici stanje čestica nije određeno.
Sva su stanja moguća dok ih ne otkriju.
Onda se sve mogućnosti svedu na jednu.
Želiš li reći da ta stvorenja mogu...
Ako su to nekakva kvantna bića...
Možda nemaju trajno stanje.
Možda se neprestano mijenjaju.
Dok ih ne čujemo ili vidimo.
A onda poprime naš oblik.
Preuzmu naše strahove, tugu, bol...
Neki ljudi vide izvanzemaljce, drugi vide demone.
Ili svoga mučitelja ili Boga.
- Zvuči kao hrpa govana. - Začepi, seronjo!
Omalovažavaš me jer sam ti dostavljao hranu?
Diplomirao sam fiziku na meksičkom sveučilištu.
-Čekam da mi vaša zemlja prizna diplomu. - Koliko si je platio?
Skidaš li ikad s glave tu tešku krunu?
Što je bilo?
Što si čula?
Jacka.
Mama i tata su ga zvali Jojo.
Moj brat je bio genij.
Bio je i klinički depresivan.
Nisam bila u gradu kad su ga pronašli.
Ali stalno čujem njegov glas.
Ali...
Ne tako.
Ne kao da je uz mene.
Kao da ga mogu dotaknuti.
Žao mi je.
Poricala sam to.
Nisam si mogla priznati da je mrtav.
Tuga te može slomiti.
A ti? Što si ti čuo?
Ništa.
Ništa nisam čuo.
- Možeš razgovarati sa mnom. - Gdje je Sofia? Gdje je malena?
- Sofia? - Smiri se.
Odmori se. Ja ću je pronaći.
Svađate se kao djeca, a i izgubili smo dijete.
Hej.
Nemoj plakati.
Je li mrtva?
Nije.
Kako znaš?
Znaš li što je to?
Serafin. Najljepši anđeo.
Toliko su lijepi da samo Bog može gledati ravno u njih.
Prekrasan je.
Tvoj je.
Zdravo Marijo, milosti puna, Gospodin s tobom.
Blagoslovljena ti među ženama i blagoslovljen plod utrobe tvoje, Isus.
Sveta Marijo, Majko Božja, moli se za nas grešnike,
sada i u trenutku naše smrti. Amen.
Zdravo, Marijo, milosti puna. Gospodin je s tobom.
Pustite me, molim vas. Molim vas, nemojte.
- Ne, molim vas! - Nemiran si, znam.
I ja sam bio.
To što ćeš vidjeti ne može se objasniti riječima.
Ne!
To su Alfa i Omega.
To je vječnost.
Ne!
U redu je.
Tri dana...
- Tata. -Što je?
Rođendan ti je. Koliko ćeš puta napuniti 11 godina?
- Jedanput? - Jedanput.
Tulumarit ćemo. Torta, ples...
Imat ćemo klauna, pa makar ja zabio lice u brašno.
Napunit ću jedanaest godina, ne pet.
Imaš pravo.
Laku noć.
Bio je moj.
Što?
Anđeo.
Bio je moj.
Ti i mama dali ste mi ga za prvu pričest.
Bio mi je najdraži.
Bojala se.
- Trebala je... - Nije tvoja kći.
- Znam. - Ona je još samo jedna ovca.
Znam.
Pomozi joj da nađe put i opet ćemo biti zajedno.
- Hej. - Bok.
Mogu li te pitati...
Tko je Anna?
Što?
Sofia mi je pokazala privjesak koji si joj dao.
Je li to bila tvoja supruga?
Kći?
Jesi li nju jučer čuo kad su nam se obratili?
Razumijem ako ne želiš razgovarati.
Možda bi ti pomoglo da mi se povjeriš.
Neću ti naplatiti.
Lako posrnem i povjerujem da je to Jojo.
Primamljivo je.
Sve bih učinila da mu čujem glas.
Da ga stvarno čujem.
Nemoj je slušati.
Ali to nije on.
Ta stvorenja nam se uvuku u mozak.
Laže.
Preuzmu naša uvjerenja i strahove i izopače ih.
Želi da izgubiš vjeru.
Pretvaraju ih u nešto da mogu manipulirati nama.
Roberto?
Dobro je.
- Roberto, što je? - Dobro...
Da vidim.
Što mu je?
- Misliš da je sepsa? - Teško je reći.
Ali ovakav ne može stići do dvorca.
Moramo pronaći antibiotike da mu snizimo temperaturu.
Kvragu, Markize.
Ima li koga?
Molim vas, trebamo pomoć. Jedan od nas je ozlijeđen.
Ima li koga?
- Sranje! - Oprosti. Ja sam kriv.
Dobro. Nastavimo.
Mislim da je ovo kupaonica. Nastavite. Provjerit ću.
Provjerite prozore.
Hej! Kuhinja je sigurna!
Sebastiáne, našao sam sardine.
Je li tvoja soba sigurna?
Jest. Sve je zatvoreno.
Ne!
Sebastiáne?
- Ne razumijem. - Sebastiáne? Octavio?
Dobro si? Što se dogodilo?
Ne znam. Čuo sam ga kako vrišti. Valjda nije vidio prozor.
Kako to misliš?
Octavio? Reci nešto!
- Claire... - Sranje. Moramo otići odavde.
-Claire... - Njezin povez.
- Skini joj ga. - Sebastiáne, čuješ li me?
Idemo. Odmah.
Učini to, tata. Spasi je!
- Sebastiáne, moramo ići! - Tata!
- Idemo! - Tata!
- Da. - Idemo!
Tata!
Polako.
- Evo. - Hvala.
Što bi ti bez mene?
Ne bih to učinio.
Ne bih zatražio rastavu.
Zbilja?
Bio sam bijesan.
Povrijeđen. Uglavnom moj ponos.
- Bila sam vrlo usamljena. - Znam.
Moji su odvjetnici bili nabrijani.
- Ali nisam to kanio učiniti. - Imaš sreće jer bih te opelješila.
Isabel.
Jeste li išta pronašli?
Gdje je Octavio?
Pronašla sam ovo.
- Nije mnogo, ali je antibiotik. - Hvala.
Trebalo bi pomoći.
Što se dogodilo?
Rekao je da je Octavio vjerojatno ostavio otvoren prozor.
Ali?
Ne znam.
Zašto to nisi učinio?
Zašto joj nisi skinuo povez?
- Nisam vidio. -Što?
Njegovo svjetlo.
Kad je Octavio...
Nisam ga vidio.
Jer gubiš vjeru, tata.
Što ako ja nisam pastir, Anna?
Što ako sam vuk?
Sranje. Moramo otići odavde.
Bježite. Primimo se za ruke.
- Hajde! Bježimo! - Nemoj me pustiti!
Trčite!
Hajde!
- Trčite! - Isabel!
- Roberto! - Isabel!
Moja noga.
Ne! Stani! Moramo se vratiti.
Hajde.
Stani! Ne možemo ih ostaviti!
Što bih ja bez tebe?
Slušaj me! Moramo se vratiti.
Prekasno je. Stigli su.
To je valjda to.
Želim te vidjeti posljednji put.
Hajde!
- Gade! - Ne! Claire.
Vidiš. Lagao si nam!
Vidio si ih, zar ne?
Otvori vrata, tata.
- Jedan si od njih. - Spasio sam te od njih!
Otvori vrata. Neka vide.
- Ubio si Octavija. - Još dvoje...
O, Bože! Vjerojatno si ubio i Rafu!
Još dvoje i bit ćemo zajedno.
- Mogu ti pomoći. - Ne približavaj se!
-Ti, ja i mama. - Prestani.
- S kim razgovaraš? - Nedostaješ nam.
- Prestani, molim te. - S kim razgovaraš?
- Zar ti ne nedostajemo? - Ne mogu misliti.
- Moram razmisliti. - Tata!
Pronađi ih, tata. Spasi ih.
Sofia! Claire!
Claire! Molim te! Claire!
Sofia! Čekaj!
Claire!
Dobro. Slušaj me.
Moramo izaći. Razumiješ li me? Da? Dobro.
Bit ću uz tebe cijelo vrijeme.
Ne! Claire!
Claire. Čekaj!
Dobro. Hajdemo.
Claire!
- Ne prilazi! - Claire, molim te.
Natrag!
Želim ti pomoći.
Kao što si pomogao Rafi? Ili Octaviju?
Bolje je ovako. Vjeruj mi.
Sve je u redu.
Ne moraš se bojati. Čuješ li me?
Sve će biti u redu.
Najljepši su od svih anđela, sjećaš se?
Spasi je, tata.
Učini to za nju.
Za mene.
Učini to, tata. To je jedini način.
Anna...
Molim te, ne.
Ne nedostajem li ti?
Naravno da mi nedostaješ.
Ne želiš li da opet budemo zajedno?
- Silno mi nedostaješ. - Onda učini to. To je jedini način.
S kim razgovaraš?
Je li to...
Je li to Anna?
Ona nije tvoja kći, tata!
Oprosti.
Sretan rođendan ti...
- Sretan rođendan ti... - Tata!
Ne čujem te, ali sretan ti rođendan...
Sretan rođendan ti!
-Što je? - Ništa.
Drago mi je da ti se sviđa.
Ne. Hvala. Pazim na liniju. Sezona bikinija je pred vratima.
Idi u sobu.
Odmah!
Ne!
Ne! Anna! Anna?!
- Tata? - Dušo.
Budni ste, ali zapravo spavate.
Živimo u doba čuda.
- Otvori oči i pogledaj. - Anna, slušaj.
Nemoj otvoriti oči. Drži ih stalno zatvorene.
Čula si me?
- Sve je u redu. - Nemoj ga slušati.
- Ne boj se. - Ne slušaj ga!
Ne diraj je!
- Anna! - Molim vas, nemojte!
Vratili su se dani proroka i čuda.
Oče?
Pogledaj.
Ne!
Zatvori oči. Nemoj gledati.
Prelijepo je.
Ne! Zatvori oči. Ne gledaj!
Drži oči zatvorene! Ljubavi moja.
Ljubavi moja, nemoj gledati!
Nemoj gledati!
Ne!
Dođi vidjeti, tata.
U redu je, tata.
Uskoro ćemo biti zajedno.
Hej.
- Ne! Hej. U redu je. - Sofia!
- U redu je. Dobro je. - Claire!
Claire, ovdje sam!
- Nema šanse. - Razumijem. Stvarno.
Ali moraš shvatiti da vas mogu voditi.
- Vidim. - Zbog tog ti ne vjerujem!
I ja ne bih sebi vjerovao.
Ali samo vas ja mogu odvesti do žičare.
Riskirat ću. Idemo, Sofia.
- I za nju ćeš riskirati? - Nosi se!
Štitit ću je životom.
Claire, slušaj me. Molim te.
Pitala si me tko je Anna.
Bila mi je kći.
Imala si pravo.
Tuga te može slomiti.
Mislio sam da sam odabran.
A bio sam slomljen.
Molim te. Dopusti da joj pomognem.
Pretražite stanove.
Eno ih.
Dobro je.
Kamo idete?
Mogli biste nastradati. Ne izgleda sigurno.
Samo želimo otići.
Bok, ljepotice. Dođi. Želim ti nešto pokazati.
Ostavi je na miru.
U protivnom?
Misliš da joj pomažeš ako ne vidi?
Vidio si ih.
Ali odbijaš njihov dar.
Nisi ga dostojan!
Što se dogodilo?
Čekajte ovdje.
Uđite.
Tata.
Dobro.
Idemo.
Čekajte ovdje.
- Vidjeli su te. - Nisu.
Vidjeli su svijeću i čuli kako pjevaš.
- Idemo! -Što se događa?
Zaboga, reci mi što se događa!
Popnite se!
Nađi gondole.
- Ali... - Odvedi je u dvorac.
Ti ne ideš?
Moram ih zaustaviti i pobrinuti se da ne prijeđu crtu.
Hej.
Vrlo si hrabra djevojčica, Sofia.
Moraš se pobrinuti za Claire.
Dobro?
Idite.
- Idite. - Dobro.
Dobro.
Sebastiáne.
Prijatelju.
Zašto si nas napustio?
Jer sam oduvijek znao da si je ubio.
U redu je. Držim te. Držim te.
O, Bože. Bilo je za dlaku.
Ovako nećemo uspjeti.
Čuvajte se lažnih proroka koji dolaze u ovčjem runu.
- Idemo. -Iznutra su grabežljivi vukovi.
-Čuvajte se lažnih proroka... - Brate!
koji dolaze u ovčjem runu.
- Pusti nas da prođemo. - Iznutra su grabežljivi vukovi.
Čuvajte se lažnih proroka...
Ja sam desna ruka Gospodnja.
Skromno oruđe Njegove volje.
Njegova volje? Ili volje stvorenja?
Sebastiáne.
Nemoj se suprotstaviti Njegovoj volji.
Da se nisi usudio okrenuti leđa Bogu!
To nije moj Bog!
Dobro. Pođi sa mnom.
Primi se za to i ne miči se!
Ne!
- Ne! - Claire?
Hajde. Dođi.
Claire...
Što god da učiniš, ne otvaraj oči.
Pusti ih da prođu.
- Neću. - Spasio me.
Ne želiš ih spasiti?
Ne želiš li da budu slobodni?
Ne.
Kamo ideš, Claire?
- Sofia! - Ne možeš joj pomoći.
Ostavila si me. Iznevjerit ćeš je.
Kao što si mene iznevjerila.
- Takva si. - Ne.
- Uvijek si bila takva. - Ne. Šuti.
- Moraš pogledati. -Šuti!
Nisi stvarna.
Mrtva si.
-Kamo ideš? - Sofia!
Misliš da joj možeš pomoći? Misliš da možeš, a iznevjerit ćeš je.
Kao i mene. Iznevjerit ćeš je, kao što si i mene.
- Sofia! -Takva si.
-Misliš da možeš. - Sofia!
Sofia, dođi. Ovdje sam.
Mama je.
Sofia.
Sofia, dođi. Sofia, dođi!
Žao mi je.
Pogledaj me, Claire. Zašto? Ostavila si me.
Trebam tvoju pomoć! Pomozi mi! Ostavila si me! Pomozi mi!
Ostavila si me! Ne mogu više! Upomoć!
Ostavila si me!
Sofia, skini povez! Pogledaj me!
Misliš da ćeš joj pomoći?
-Iznevjerit ćeš je. - Jedan, dva, tri, četiri.
-Ne možeš joj pomoći. -Četiri.
-Četiri. Skačemo na tri. -Iznevjerit ćeš je kao i mene.
Nećeš ovo preživjeti.
Kao što si iznevjerila mene.
- Jedan... -Claire! Ostavila si me!
Ali one hoće.
-Ne možeš joj pomoći! - Dva...
- Pomozi mi! Trebam te! - Tri!
U redu je.
Uspjele smo.
Zbogom, Jojo.
Ruke! Pokažite ruke!
Stiže li još tko?
- Ne. -Što?
- Ne. - Pomozite im.
Dvoje preživjelih. Nenaoružana žena i dijete.
Vodimo ih na ispitivanje.
- Kamo to nosimo? - Onamo.
Sofia?
- Sofia! - Mama!
Molim te! Ona mi je kći.
Bezopasna je!
Dušo moja.
Dušo! Silno si mi nedostajala!
Kako si narasla!
Za mnom.
-Što radite? - Budite mirni, molim vas.
Pokušavate otkriti jesam li jedna od njih?
Naletjeli ste na njih.
Moglo bi se reći.
Zovemo ih „vidiocima”.
Čudi me da ste preživjeli susret s njima.
Ovdje sam jer mi je jedan od njih pomogao.
Možemo doprijeti do njih. Još su ljudi.
Zašto mi vadite krv?
Što točno tražite?
Možda mogu pomoći. Psihijatrica sam.
Kemijski marker. Epigenetsku promjenu DNK.
Tražite znakove traume.
U rijetkim slučajevima, jak stres može utjecati na ljudski DNK.
Čak ga promijeniti. Zlostavljanje, nasilje...
Tuga.
Naravno. I tuga.
Imaju li svi ti vidioci istu epigenetsku promjenu?
To pokušavamo otkriti.
Njihov DNK je možda ključ za stvaranje imuniteta.
Dobro. Ali kako biste to testirali?
16. studenog, 18.00.
Dr. Pascal i ja provest ćemo 12. pokus na životinjama od zarobljavanja stvorenja.
Naši su ispitanici tri zdrava odrasla štakora.
Uspjeli smo povećati izloženost stvorenju
na 48 sekunda prije smrti.
Polako.
Nadamo se da ćemo novim kemijskim spojem probiti granicu od minute.
Počinje izloženost u pokusnoj komori.
Dajte da ga vidim!
Želim ga vidjeti!
Prijevod titlova: Sabrina Kovačić