Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Kinyithatom már a szemem? - Még nem. Mindjárt ott leszünk.
Hol vagyunk?
Várj egy percet! Mindjárt meglátod.
Jó, kinyithatod.
Tadam!
Hűha!
Biztos nagyon hiányzott.
Te is korizol velem.
- Nem. - De, igen!
- Anna, ne! - Muszáj. Gyere!
Anna, várj!
- Ne nevess! - Ugyan már, apa! Lazán!
Kicsit hajlítsd a térded!
Ebben te vagy a profi. Én csak fizettem az órákat.
El fogsz szédülni, felvágós.
A hátizsák és a szemüvegek!
Menjünk!
Nem látok, de simán elintézlek.
Add ide!
Gyorsan, szedjétek össze őket!
Ott is van egy.
Hozd a táskát!
Menjünk!
Gyerünk, menjünk!
Köszönöm.
- Mit? - Hogy nem hagytad, hogy bántsam őket.
Csak éhesek voltak.
Készen állsz?
Igen.
...riasztóan nő az esetek száma Európában és Szibériában.
...nem tudni, mi okozza a tömeges öngyilkosságokat...
Kérjük, mindenki maradjon zárt helyen!
Annyit tudunk, hogy a lények megpillantása öngyilkosságot vált ki.
Kint kössék be a szemüket vagy viseljenek sötét szemüveget,
a lényeg, hogy takarják el a szemüket, és ne legyen vizuális kontaktus...
Aki meglátja őket, annak annyi. Észre se veszed, és kiloccsantod az agyad.
Nem tudok mást mondani... Vigyázzatok magatokra, sok szerencsét!
MADARAK A DOBOZBAN – BARCELONA
Tudod, mit kell tenned.
- Nem jövök elő, amíg nem szólsz. - Meg kell néznem, jó emberek-e.
Helló?
Van ott valaki?
Helló?
Ki van ott?
A nevem Sebastián.
Megsérültem.
Két napja nem ettem.
Sajnálom, nem segíthetünk.
Ételt keresni indultam, de nem találok haza.
Mit csináljunk?
- Menjünk! - Várj!
A francba!
Sajnálom.
Tudok egy generátort.
- Generátort? - Az építőiparban dolgozom.
Jó, dolgoztam. Mérnök vagyok.
A cégem... Tudom, hol tárolták a generátorokat.
Túl nehezek egyedül elhozni, de veletek...
Azt hiszem, mindenki élvezne egy kis fényt.
Fűtést.
- Szükség lenne rá. - Nem bízom benne.
Nem gondoljátok?
Kérlek!
Egyedül vagy?
Igen.
Jönnek. Menjünk!
Menjünk!
Sebastián, fogd a kötelet!
Menj!
Nyisd ki! Marcial vagyok!
Csukjátok be az ajtót!
ZSILIPELD AZ AJTÓKAT! TAKARD EL A SZEMED!
Ő meg ki?
Eltévedt.
Tudja, hol találunk generátort.
A fenébe!
Komolyan mondtad.
- Mi történt veled? Mint egy bokszoló. - Inkább bokszzsák.
Gyere, megnéz a doktornő.
- Orvos is van? - Igen. Orvos, asztalos, szerelő.
Nem tudsz főzni?
A mostani szakácsunk... Szerintem a börtönben tanult főzni.
Doktornő?
Marcial, hívj Lilianának!
Hoztam egy beteget.
Vizsgáld meg, mi van az arcával!
- Fáj? - Csak levegővételkor.
Az orrod nem tört el. Ez jó hír.
A szemöldöködet össze kell varrni.
Mondd csak,
ki tette ezt veled?
Vakok.
Odakint mind vakok vagyunk.
Nem kint történt.
- Bent, szemüveg nélkül? - Igen.
- És sikerült... - Hárman jöttek nekem.
Nagyon sötét volt.
Tégy meg valamit!
Ne mondd el a többieknek!
A kettőnk titka lesz.
Érdekel az enyém?
Igazából fogorvos voltam.
Lássuk!
Biztos nagyon éhes vagy.
Vegyél nyugodtan!
- Köszönöm. - Tessék.
Mit bámulsz?
Tessék?
Mondom, mit bámulsz?
Bocsánat.
Viselhetnék szemkötőt vagy napszemüveget.
De azt akarom, hogy mindenki lássa, és felismerje.
Mit?
Hogy vannak a lényeknél is rosszabb dolgok.
Rosszabbak?
Aki látja őket, általában öngyilkos lesz, de nem mindenki.
Először azt hittük, az ételünket akarják.
De nem volt bekötve a szemük. Kintről jöttek be, fedetlen szemmel.
Látták a lényeket.
Olyan volt, mintha valami végleg elpattant volna náluk,
itt bent.
És azt akarták, hogy mi is lássuk.
Az egész világ lássa.
Először Rosát ragadták meg.
Az egyikük, a vezérük...
faszenet kent az ujjára.
Szemet rajzolt vele Rosa homlokára.
Aztán kirángatták a szabadba. Az akarata ellenére.
Látni nem láttam, de hallottam.
Sikoltozott.
Ne!
Még mindig hallom.
Akkor vettem észre a kést.
Ott volt az asztalon.
Tudtam, hogy gyorsan kell megtennem.
Ha habozok, megakadályozzák.
Így aztán fogtam a kést, és gyorsan tettem meg.
Utána már nem érdekeltem őket.
Már nem láttam.
Az utcán találtunk rá, elveszetten bolyongott.
Ne aggódj!
Sebastián?
Sebastián, mit csinálsz?
Sebastián?
Hé, Sebastián!
Nem.
Ne, Sebastián. Hagyd abba!
- Segítsetek! - Mi történt?
- Liliana. - Mit csinálsz?
- Mi a fene ez? - Marcial, segíts!
Liliana!
Nyisd ki!
Állj meg!
- Állj! - Nyisd ki!
Hátra!
Bassza meg! Nyisd ki!
Hagyd abba!
Ne!
Nézd!
Jönnek.
Gyönyörűek, ugye?
Nyugodj meg! Nem lesz semmi baj.
Ne félj!
Jót akarok neked.
Ha meglátod őket, megérted.
Ne, kérlek, ne!
Kérlek, ne!
Látod?
Liliana!
Szerelmem?
Liliana!
Mi a baj?
Mit csinálsz?
Várj!
Liliana.
Istenem, mit tettél?
Mit tettél?
Sajnálom, Lázaro.
Sajnálom, hogy nem láthatod meg. Sajnálom.
Miért?
Megmentetted őket, apa.
Minden rendben lesz?
Persze. Most már szabad a lelkük.
Láttad a fényüket, nem?
Annyira gyönyörű odaát!
Bárcsak láthatnád!
Mikor?
Mikor mehetek én is?
Hamarosan, de még túl sok az elveszett bárány.
Te vagy a pásztoruk, apa.
Mentsd meg őket, és újra együtt leszünk!
Te, én és anya.
KILENC HÓNAPPAL KORÁBBAN
Nem is rossz, igaz, főnök?
Még 10 000 ilyen, és még megmenthetjük a világot.
Bocsáss meg!
- Az egyes turbina és a kettes is? - Igen.
Mindkettő offline?
Tíz óra óta.
De hogyan?
Megértem, hogy ha egy munkás beleesik egy vízerőmű-turbinába...
- Több. - Több?
Több munkás.
Beleestek mindkét turbinába?
Vagy beleugrottak. Valaki azt mondta, látták őket beleugrani.
Minden rendben?
Leállt a düsseldorfi vízerőmű.
Híreink végén: szörnyű katasztrófa Lengyelországban.
Két HÉV-szerelvény frontális ütközésében
több tucatnyian haltak meg Varsó külvárosában.
Az ok egyelőre ismeretlen,
de egyes források szerint az egyik vonatvezető
figyelmen kívül hagyta a vasúti jelzéseket. A kormány...
- Laura. - Drágám, hol vagy?
Most értem be. Minden rendben?
Láttad a híreket?
- A lengyel vonat? - Nem csak. Kapcsold be a hírcsatornát!
- Kapcsold be! - Pillanat.
Mindenhol ez van. Itt is.
...úgy tűnik, átterjedt Európa többi részére.
A WHO pszichotikus viselkedésként írja le,
amely önkárosításhoz, és egyes esetekben öngyilkossághoz vezet.
Ezek nem, ismétlem, nem elszigetelt esetek.
A jelentések szerint a halottak száma...
- Jézus! - ...csak Madridban több száz.
El tudsz menni Annáért?
- Igen, persze. - Sebastián.
Most.
Máris indulok.
Ne...
Félre az útból!
Gyerünk már!
NINCS JEL
EURÓPA-SZERTE JELENTENEK ESETEKET
Elnézést! Bocsánat!
A KÖVETKEZŐ SZERELVÉNY ÉRKEZIK:
Ne!
Hol van a lányom?
Anna?
Ne!
Nyugalom! Nincs baj!
Anna.
Édesem, nézz rám!
Apa van itt. Nincs semmi baj.
Figyelj! Mennünk kell.
Láttad Paulát?
Paula!
Itt vagyok!
Sebastián?
Atyám.
- Hazaviszed Annát? - Igen.
Laura vár. Elmegyünk Barcelonából pár napra.
Nem állsz készen, hogy láss?
Mit?
Nem tudom... de én készen állok rá.
Egész életem várakozással telt.
A szemináriumba 18 évesen léptem be.
Valamilyen jelre vártam.
- Nem értem. - De annyi éven át nem jött semmi.
Féltem, hogy rosszkor születtem.
Hogy a csodák és a próféták kora már rég elmúlt.
Engedjen át, kérem!
Az Úr szólott Mózeshez
égő csipkebokor képében.
Megjelent Jób előtt
dühöngő forgószélként.
Viszont ami engem illet, nem volt más, csak némaság.
A mai napig.
Emberek halnak meg, atyám. Önnek ez csodának tűnik?
Belenézni az Úr szemébe...
talán túl sok emberi elménknek.
De ha Isten és az angyalai leszálltak a földre,
üdvözölni akarom őket.
Te nem?
A lányom akarom biztonságban tudni.
Hát persze.
Azt mondják, a hit azt jelenti, hiszünk abban, amit nem látunk.
De nekem látnom kell.
Bármi történik, bármit hallasz,
csak ezt nézd, rendben?
Jelenleg minden vonal foglalt. Kérjük, próbálja újra később!
Jelenleg...
Semmi baj. Mindjárt odaérünk.
Laura!
Édesem!
Végre, édesem!
- Kicsim, jól vagy? - Anya?
- Én vagyok. Jól vagy? - Igen.
- És te, jól vagy? - Igen.
- A kocsi? - Minden kész. Menjünk!
Laura, vigyázz!
Jól...?
Laura!
Bocsáss meg, atyám, mert vétkeztem.
Egy hét telt el az utolsó gyónásom óta.
Az Úr nevét hiába számra vettem.
Többször is.
Megkísértettek, akik kevésbé magányos életet élnek.
Irigyeltem őket.
Van még valami.
Hazudtam.
Muszáj volt, hogy megmentsem őket.
De akkor is hazudtam.
Megbocsát az Úr annak, aki hazudik, hogy újra a családjával legyen?
Testvérem...
Te is láttad őket.
Az űrhajóik fényévek millióit tették meg.
Elvisznek minket a csillagokba.
Nem, testvérem.
Ők angyalok.
Sugárzó a dicsőségük.
GYÓGYSZERTÁR
Helló?
Van ott valaki?
Ki van ott?
Gondolom, félsz.
Semmi baj.
Mind félünk.
Ez az egyetlen dolog, ami a sötétségnél is ijesztőbb, nem?
Hogy nem tudjuk, kiben bízhatunk.
Claire vagyok.
Hogy hívnak?
- Ki a fasz vagy? - Én...
Mi a faszért kémkedsz utánunk? Nyugi, Jonás! Nyugalom!
Kiraboltak, oké?
Összevertek.
Mégis kiben bíznék?
Hát, bennünk ne!
Hé, erősebben kell fognod, érted?
- Claire. - Igen?
- Jól vagy? - Jól vagyok.
Mi az, Dimas?
Mi az, fiúk?
A francba!
Indulás, most!
- Vigyetek magatokkal! - Nem jótékonykodunk.
Ne legyünk seggfejek!
Ha maradni akarsz barátkozni, tőlem nyugodtan. Én elhúztam.
Tudok szerezni egy generátort.
- Odaviszlek. - Persze.
Mérnök vagyok. A cégem...
Tudom, hol tárolták őket.
- Hol? - Vigyetek magatokkal!
Gyerünk, menjünk!
Hé!
Tartsd a lépést! Nem várok.
Oké, fogd meg ezt!
Ne engedd el!
Hoztatok valakit?
- Segítségre szorult. - Van generátora.
Isabel, ne aggódj! Figyelek rá.
- Hol vagyunk? - Egy régi légvédelmi óvóhelyen.
Ha ezek a falak kibírták a fasiszták bombáit,
a lényeket is kint tartják.
Felidézi valaki a töritanárnak, ki nyert a háborúban?
Kitartunk.
Nem győzelem, de azért valami.
- Ki ez? - Azt mondja, van egy generátora.
Anna?
Sofia.
Claire!
Hogy vagy? Te is hiányoztál.
Találtam neked valamit.
- Csoki! - Igen, csoki.
Nagyon vicces a kiejtésed.
Egy szavadat sem értem.
Valamilyen étel a felnőtteknek?
Szereted a babot?
- Nem. - Jó, mert nem találtunk.
Te!
Gyere velem!
Ő Octavio, én Rafa vagyok.
Te?
Sebastián.
Egyedül vagy, Sebastián?
Igen.
És az öltések? Egyedül csináltad?
Egy csoporttal voltam.
Orvos is volt köztünk.
És most hol van ez az orvos?
Meghalt.
Mind meghaltak.
Te ölted meg őket, Sebastián?
- Látták a lényeket. - De te nem.
Elbújtam.
- Mikor jöttek azok az emberek. - Milyen emberek?
Akik bejárják a várost.
Bekötetlen szemmel.
Azt akarják, hogy mindenki lássa.
- Miről beszélsz? - Arról, ami kint történik.
A kényelmes kis fészketeken kívül.
Add ide a térképet!
Hol van?
- Mi? - A generátor. Hol van?
Egyet vihetsz magaddal.
Maximum kettőt. De amikor visszajössz egyedül, a többi gyanakodni fog.
Félni fognak tőled. Nem fogják megérteni.
- Gyerünk! - Mindet vinned kell!
Mi a faszra vársz?
A kislány.
Használd a kislányt!
- Nem létezik. - Mi?
A generátor. Csak kitaláltam.
Rafa, ne csináld már!
- Mi folyik itt? - Rafa, nyugi!
- Hazudott! - Miről beszélsz?
- Ne szólj bele! - Nincs generátor.
Sajnálom.
Sajnálod. Hát, ebben az esetben...
Féltem. Ez jutott az eszembe.
- A képünkbe hazudni? - Ott akartatok hagyni.
Nem téved, Rafa.
Elkapjuk a patkányt, aki utánunk leselkedik,
a képünkbe hazudik, te meg a pártját fogod?
Ne nekem mondd, nem én engedtem be.
- Könnyű megoldani. - Ne!
Hé, Rafa!
- Ne, kérlek, ne! - Hé!
- Nem ölhetjük meg. - Ne aggódj, saját magát fogja kinyírni.
Rafa, hagyd abba!
Nem vehetnénk vissza a tesztoszteronból?
Nem értem, mit mondasz!
Azt kéri, hogy ne bánts.
Figyelj...
Semmi baj.
Nem lesz semmi bajom.
Megígérem.
Jó?
Beszélsz németül?
Elég erős az akcentusom, de boldogulok.
- Kérdezd meg, hol van a családja! - Sofia.
Hol vannak a szüleid?
Nyaralni voltunk, anya és én.
Úgy volt, hogy hajózni fogunk.
Egy üdülőhajóval. Izgatott voltam. Először utaztam volna hajóval.
A rámpán voltunk, a beszállásnál, amikor valaki sikoltozni kezdett.
Az emberek lökdösődni kezdtek.
Vadul. Megijedtem.
Hirtelen valaki beleesett a vízbe.
Aztán azt láttam...
hogy beugrik még valaki, és még valaki, és...
Sofia.
Mi történt ezután?
Nem tudom, hogy jutottunk ki onnan.
Anya felkapott, és eltakarta a szemem. Amikor kinyitottam, egy furgonban voltunk.
Anya beragasztotta az ablakokat papírokkal, kartonnal.
Bekapcsolta a rádiót.
Először nem hallottunk semmit,
de aztán bejött egy hang.
Egy nő hangja.
Vészhelyzeti adást hallanak.
Azt mondta...
Azt mondta, van egy biztonságos hely. Fent, a hegyen.
Hegyen?
Milyen hegyen?
Ez egy kastély?
Olyan, mint a Montjuïc.
Miért?
Vár, hegy, Barcelona. A Montjuïc lesz az.
Ugyan már, Isabel! A toledói Alcázar is lehet.
- Ki tudja, milyen állomást hallgattak. - És odamentetek? Fel a hegyre?
- Ezzel kellett menni. - A kabinos libegő.
Ez a Montjuïc.
Anya egy kendővel takarta el a szemem.
Kint rengeteg ember sikoltozott, rohangált, sírt.
Anya úgy szorította a kezem, hogy már fájt.
Az emberek folyton nekünk ütköztek.
Aztán elestem.
Az én hibám volt.
- Elengedtem a kezét. - Figyelj!
- Mondta, hogy szorítsam... - Hé!
Nem a te hibád. Hallod?
Nem a te hibád.
- Semmi baj. - Jól van.
Semmi baj.
Éjszaka találtam rá.
Egyedül volt, fázott, reszketett.
Csak találgathattam, hogy mi történt.
Bocsánat. Nem akarok érzéketlen lenni,
de csak nekem tűnt fel a „biztonságos hely”?
Isabel, ez egy óvóhely. Egy vár a középkorban ért valamit.
Én is ott hoznám létre a menekülttábort.
Magaslati hely. Falak veszik körül.
Teljesen le lehet zárni. Csak a felvonóval lehet odajutni.
- A túlélők bejutnak, a lények nem. - A kutyakiképzőnk Patton tábornok lett.
Ésszel! Tartalékos vagyok.
- Komolyan fontolóra vesszük? - Nem tudjuk, mi a helyzet.
Hogy működik-e még a felvonó és állnak-e a falak.
Köszönöm.
- Egyedül a pizzafutár beszél értelmesen. - Szerintem menjünk.
- Téged meg ki kérdezett? - Hadd beszéljen!
És ne mondd, hogy fogjam be!
- Ha Sofia anyja még él... - Kétséges „ha”.
A várba mehetett. A várost nem ismerik, de a várról mindketten hallottak.
A Montjuïc Barcelona másik felén van, és a lények bármikor felbukkanhatnak.
Ez öngyilkosság. Szó szerint öngyilkosság.
És minek? Megtudni, hogy az anyja már halott?
- Elég. - Úgysem érti, amit mondok.
Mi lesz, ha elfogy az étel? A föld alatt kezdtek kertészkedni?
Itt maradni öngyilkosság.
Lassú öngyilkosság, de az.
Igaza van.
Nem maradhatunk itt örökké.
Ilyen sokáig csak a halottak maradnak a föld alatt.
Akkor szavazzunk!
- Nálatok otthon van szavazás? - Fogd be, márki!
Ki szerint menjünk?
Utálom kimondani, de igaza van.
- Ne merd... - Sajnálom.
Egyedül maradtál, Roberto.
Tudod, mit? Barcelonában élek 30 éve, de sosem mentem fel oda.
Hát, vegyük fel a bakancslistádra!
Kelés, Csipkerózsika!
Indulás!
Nyugalom! Tudom, én is utálom.
Nyugi! Majdnem kész. Jó fiú. Ez az.
Nagyon jó. Ügyes vagy.
Csak tökösen!
Csak nyugodtan! Ez az!
Calle Diputació, 257.
A következő saroknál balra.
Ez az. Ügyes vagy.
NYOLC HÓNAPPAL KORÁBBAN
Forduljon balra 15 méter múlva!
Forduljon balra!
Siessünk!
Tíz méter múlva eléri az úti célt.
Elérte az úti célt.
Helló?
A lányom lázas. Orvosra van szükségünk.
Helló?
Van itt valaki?
Sajnálom, édesem.
Ha anya itt lenne, tudná, mit kell tenni.
Meg akartam kérdezni,
hogy kerültél Barcelonába?
- Képzeld, könyvbemutató turnén voltam. - Tényleg?
Milyen könyv?
- Ki fogsz nevetni. - Nem.
Az őrület kora: hogy maradjunk életben a modern világban,
írta dr. Claire Barnes.
Sajnálom.
Semmi gond.
Én is átérzem a helyzet iróniáját.
Sofia, lassan lefekszel?
Igen?
Jó éjt!
Hallod?
Énekelnek.
Maradj mellettem!
Claire...
Hogy mered? Nézz rám, mikor veled beszélek, ribanc!
Gyere! A férjem nem láthat meg.
Octavio, hol vagy? Nem látlak.
Szükségem van rád, Claire. Itt vagyok. Nézz rám! Miért nem nézel rám?
Drágám, hol vagy? Gyere! Nem talállak.
Anya?
Jonás!
Nézz rám, Claire! Miért hagytál el?
Édesem, gyere anyához!
Miért hagytál el?
Dimas!
Gyere ide!
Gyere ide, Dimas!
Hova mentél, Claire?
Sofia, itt vagyok.
Anya?
Sofia?
Gyere ide, fiú!
Gyere ide!
Gyere ide, Sofia!
Anya?
Sofia, gyere ide!
Dimas?
Gyere ide, fiú!
Gyere ide!
Hol vagytok, fiúk?
Gyere ide!
Anya, hol vagy?
Vedd le a kötést a szemedről!
Hadd lássam a gyönyörű szemedet! Mutasd meg!
Biztos?
Igen. Nem lesz semmi baj.
Minden rendben lesz, mert itt van anya.
Sofia.
Sofia, nem ő az, érted?
Nem ő az.
Rafa!
Hol vagytok, fiúk?
Mi a baj?
Megsérültetek?
Rafa!
Cserben hagytál! Akkor a legnagyobb szükségem volt rád!
Nézz rám, Claire!
Menjünk! Claire, menjünk!
Rafa!
Hol vagy?
Gyerünk! Semmi baj!
- Bassza meg! A francba! - Roberto!
Menjetek be! Gyerünk!
Isabel!
Isabel! Rafa!
Mennünk kell!
Menjünk!
Ide!
- Isabel? - Itt vagyok.
Rafa!
Hol van? Hol van Rafa?
Csukd be az ajtót!
Hol van Rafa?
Nem hiszem, hogy túlélte.
Meghalt.
Csukd be az ajtót!
Nincsenek ablakok. Levehetitek a kötést.
Ez jó szarul néz ki, márki.
Van nálam kötszer.
Ha szépen kéred.
Hallottalak.
Roberto, kérlek, ne!
Hallottalak. Vele.
Az nem én voltam.
Mi, nem ismerlek fel, ahogy megcsalsz?
Nem ezt...
Tudni akarod, én mit hallottam?
- Egyáltalán nem. - Amit mondtál.
Aznap, amikor megtudtad. Emlékszel?
Befejezem egyedül.
Hé!
Jól vagy?
Elengedtem a kezét.
Pedig megígértem, hogy sosem teszem.
Hogy érik el ezt?
Honnan tudnak róla? Hogyan használhatják a hangját?
- Nem tudom. - Talán a megfigyelői hatás.
Mi?
A megfigyelői hatás.
A kvantummechanikában a részecskék meghatározhatatlan állapotban vannak.
A megfigyelésig minden állapot lehetséges.
Aztán a valószínűségek összeomlanak egyetlen lehetőséggé.
Szóval azt mondod, hogy ezek a valamik képesek...
Ha ezek a lények valamiképpen
valamiféle kvantumteremtmények,
talán nincs is állandó állapotuk.
Talán időben folyamatosan változnak, fluktuálnak.
Amíg meg nem halljuk vagy látjuk őket.
És akkor mi adunk formát nekik.
A félelmeink, a gyászunk, a fájdalmunk...
Szóval vannak, akik ufókat látnak, mások démonokat.
Vagy a kínzójukat vagy istent.
Baromságokat beszélsz.
Fogd már be, seggfej!
Lenézel, mert ételfutár voltam?
Fizikából diplomáztam a Mexikói Egyetemen.
Az elismertetésére várok.
Mennyi csúszópénzt fizettél a diplomáért?
Nehéz teher a seggfejek királyának lenni?
Mi volt az?
Mit hallottál?
Jacket.
A szüleim Jojónak hívták.
A testvérem zseni volt.
És súlyos depresszióval küzdött.
Nem is voltam a városban, amikor rátaláltak a holttestére.
De most is folyton hallom a hangját.
De
nem így, nem...
Nem úgy, mintha mellettem volna, mintha...
Mintha megérinthetném.
Sajnálom.
Valójában tagadásban éltem.
Önmagamnak sem ismertem be, hogy meghalt.
A gyász ilyesmit művelhet az emberrel, tudod?
És te? Mit hallottál?
Semmit.
Nem hallottam semmit.
- Elmondhatod... - Hol van Sofia?
- Hol van a lány? - A francba! Sofia?
Nyugalom!
Pihenj! Megkeresem. Elintézem. Semmi baj.
Veszekedtek, mint a gyerekek, és közben eltűnik a kislány.
Hé!
Ne sírj!
Anya meghalt?
Nem.
Honnan tudod?
Tudod, mi ez?
Egy szeráf. Ők a legszebbek az angyalok között.
Olyan gyönyörűek, hogy csak Isten képes egyenesen rájuk nézni.
Gyönyörű.
A tiéd.
Üdvözlégy Mária, kegyelemmel teljes, az Úr van teveled,
áldott vagy te az asszonyok között, és áldott a te méhednek gyümölcse, Jézus.
Szűz Mária, Istennek Anyja, imádkozzál érettünk, bűnösökért,
most és halálunk óráján! Ámen.
HÉT HÓNAPPAL KORÁBBAN
Ne, engedjetek el! Kérlek, ne!
Kérlek, ne!
Tudom, hogy ideges vagy.
Én is az voltam.
Azt, amit látni fogsz, nem lehet szavakkal leírni.
Ne!
Az alfa és az ómega.
Maga az örökkévalóság.
Ne!
Semmi baj.
Három nap...
- Apa... - Apa mi?
Születésnapod lesz. Hányszor lesz 11 az ember?
- Egyszer? - Igen.
Őrületes lesz. Torta, buli.
Bohóc is lesz, még ha lisztbe is kell mártanom az arcomat.
Tizenegy leszek, apa, nem öt.
Igazad van.
Jó éjt!
Az enyém volt.
Mi?
Az angyal.
Az enyém volt.
Az elsőáldozásomra kaptam anyától és tőled.
Az volt a kedvencem.
Sofia nagyon félt.
- Muszáj volt... - Nem a lányod.
Tudom.
Csak egy újabb bárány.
Tudom.
Segíts neki megtalálni az utat, és újra együtt leszünk.
- Szia! - Szia!
Megkérdezhetem...
ki Anna?
Tessék?
Sofia megmutatta a függőt.
A feleséged volt?
A lányod?
Őt hallottad tegnap, amikor beszéltek hozzánk?
Megértem, ha nem akarsz beszélni.
De talán segíthet, ha megnyílsz.
Fizetni sem kell.
Nekem egyszerű összezavarodni és elhinni, hogy Jojo beszél hozzám.
Még csábító is.
Hogy mit meg nem tennék, hogy halljam a hangját!
Úgy értem, igazából halljam.
Ne hallgass rá!
De nem ő az.
Azok az izék manipulálnak minket.
Hazudik.
Kiforgatják a hitünket, a félelmeinket.
A hitedet akarja.
Felhasználják, hogy manipuláljanak.
Roberto?
Roberto!
Jól van...
- Roberto, mi a baj? - Jól van.
Hadd nézzem meg!
Mi a baja?
- Szerinted vérmérgezés? - Nehéz megmondani.
De így nem bírja ki a várig.
Antibiotikumot kell találnunk, hogy lemenjen a láza.
A fenébe, márki.
Helló?
Segítségre van szükségünk. Egyikünk megsérült.
Helló?
Van itt valaki?
Bassza meg!
Bocs, az én hibám.
Jól van.
Menjünk tovább!
Szerintem ez a fürdőszoba. Menjetek tovább! Körülnézek.
Zárjuk be az ablakokat!
A konyha biztosítva.
PATKÁNYMÉREG
Sebastián, találtam szardíniakonzervet.
Az a szoba biztonságos?
Igen, minden ablak zárva.
Ne...
Sebastián?
Nem értem.
Sebastián? Octavio?
Jól vagytok? Mi történt?
Nem tudom. Hallottam a sikolyát, és...
Biztos elnézett egy ablakot.
Hogy érted, hogy elnézett egy ablakot?
Octavio?
Mondj valamit!
Claire...
A francba! El kell tűnnünk innen!
A szemkötője.
Vedd le!
Sebastián, hallasz?
Menjünk, most!
Tedd meg, apa! Mentsd meg!
- Sebastián, mennünk kell, most! - Apa!
Menjünk!
Apa!
- Igen. - Menjünk!
Apa!
Lassan, jó?
- Ez az. - Köszönöm.
Mihez kezdenél nélkülem?
Nem akartam.
A válást.
Nem akartam.
Tényleg?
Dühös voltam.
Megsértettél.
Főleg a büszkeségemet.
- Én pedig nagyon magányos voltam. - Tudom.
Az ügyvédeim vérszemet kaptak, és...
De nem akartam megtenni.
Szerencséd, mert az ügyvédeim kisemmiztek volna.
Isabel.
Találtatok valamit?
És Octavio?
Viszont ezt találtam.
Nem sok, de antibiotikum, szóval...
Köszönöm.
Ennek segítenie kell.
Mi történt?
Azt mondta, Octavio nyitva hagyott egy ablakot.
De?
Nem tudom.
Miért nem tetted meg?
Miért nem vetted le a kötését?
- Nem láttam. - Mit?
A fényét.
Amikor Octavio...
Nem láttam a fényét.
Azért, mert kezded elveszíteni a hited, apa.
Mi van, ha nem a pásztor vagyok?
Ha én vagyok a farkas?
A francba! El kell tűnnünk innen.
Futás! Álljunk láncba!
Láncba!
Futás!
Kapaszkodj!
Gyerünk!
Gyorsan!
Tovább!
- Roberto! - Isabel!
A lábam.
Nem! Állj! Vissza kell mennünk!
Gyere!
Állj! Nem hagyhatjuk itt őket!
Mit tennék nélküled?
Figyelj!
Vissza kell mennünk! Ne!
Túl késő. Már itt vannak.
Azt hiszem, itt a vég.
Látni szeretnélek még utoljára.
Nyomás!
- Te rohadék! - Ne! Claire!
Látsz.
A rohadt életbe, hazudtál nekünk!
Láttad azokat az izéket, igaz?
Nyisd ki az ajtót, apa!
- Közéjük tartozol. - Megmentettelek.
Nyisd ki az ajtót, hogy lássák!
Megölted Octaviót.
Még kettő...
Istenem! Valószínűleg te ölted meg Rafát is!
Még kettő, és együtt leszünk.
- Segíthetek. - Ne gyere közelebb!
- Te, én, anya... együtt. - Hagyd abba!
Kivel beszélsz?
- Hiányzol nekünk. - Hagyd abba!
Kivel beszélsz?
- Nem hiányzunk? - Nem bírok gondolkodni!
- Gondolkodnom kell! - Apa!
Keresd meg őket, apa! Mentsd meg őket!
Sofia! Claire!
Claire!
Kérlek! Claire!
Sofia!
Várjatok!
Claire!
Jól van...
Figyelj!
Ki kell mennünk. Ki, érted?
Igen? Rendben.
Végig melletted leszek.
Ne! Claire!
Claire.
Várj!
Jól van, menjünk!
Claire!
Maradj ott!
Claire, kérlek!
Hátra!
Csak segíteni akarok.
Ahogy Rafának segítettél?
Vagy Octaviónak?
Hidd el, jobb így!
Semmi baj.
Nem kell félned. Hallod?
Minden rendben lesz.
Ők a legszebbek az angyalok között, emlékszel?
Mentsd meg, apa!
Tedd meg érte!
Értem.
Tedd meg, apa! Nincs más megoldás.
Anna...
Kérlek, ne!
Nem hiányzom?
De, igen. Persze hogy hiányzol.
Nem akarod, hogy újra együtt legyünk?
Annyira hiányzol...
Akkor tedd meg! Nincs más megoldás.
Kivel beszélsz?
Akivel beszélsz...
Anna az?
Nem a lányod, apa! Ő...
Sajnálom.
Boldog szülinapot
Apa!
Nem hallom, de boldog szülinapot
Boldog szülinapot
Mi az?
Semmi.
Örülök, hogy ízlik.
Köszönöm, nem.
Vigyázok a vonalaimra. Jön a bikiniszezon.
Menj a szobádba!
Most!
Ne!
Ne! Anna!
Anna?
- Apa? - Édesem.
Ébren vagytok, mégis alszotok.
A csodák korában élünk.
- Nyíljon fel rá a ti szemetek is! - Anna, figyelj!
Ne nyisd ki a szemed! Bármi lesz, tartsd csukva!
Hallod?
Nincs semmi baj.
Ne hallgass rá!
Ne félj!
Ne hallgass rá!
Ne érj hozzá!
- Anna! - Ne, kérem, ne!
Visszatértek a próféták és a csodák napjai.
Atyám?
Jöjj és láss!
Ne!
Csukd be a szemed! Ne nézz oda!
Gyönyörű.
Ne! Csukd be a szemed! Ne nézz oda!
Tartsd csukva a szemed! Édesem!
Édesem, ne nézz oda!
Ne nézz oda!
Ne!
Jöjj és láss, apa!
Nincs semmi baj, apa.
Nemsokára újra együtt leszünk.
Hé!
- Ne! Semmi baj! - Sofia!
Semmi baj. Jól van.
Claire!
Claire, itt vagyok!
- Kurvára ki van zárva. - Figyelj, megértem. Tényleg.
Viszont vezethetlek titeket.
- Látok. - Pontosan ezért nem bízom benned!
A helyedben én sem tenném.
De csak velem van esélyetek eljutni a felvonóhoz.
Vállalom a veszélyt. Gyere, Sofia!
- A nevében is vállalod? - Kapd be!
- Az életem árán is megvédem, te is tudod. - Claire, hallgass meg! Kérlek!
Egyszer megkérdezted, ki Anna.
A lányom volt.
Igazad volt.
A gyász összetörhet.
Kiválasztottnak hittem magam.
De csak összetörtem.
Kérlek!
Hadd segítsek neki!
Kutassátok át a lakásokat!
Ott vannak!
Jól van.
Hova mentek?
Megsérülhettek, tudjátok?
Nem tűnik túl biztonságosnak a hely.
Csak el akarunk menni.
Szia, szépségem!
Gyere, mutatni akarok valamit.
Kérlek, hagyd békén!
Igen? Mert ha nem?
Azt hiszed, segítesz azzal, hogy nem hagyod látni.
Láttad őket.
De elutasítod az ajándékukat.
Nem vagy méltó!
Mi történt?
Várjatok itt!
Szálljatok be!
Apa!
Siessünk!
Várjatok itt!
- Megláttak. - Nem.
Látták a gyertyát. Hallották a dalt.
Futás!
Mi történik?
I. JAKAB KAPU
Mondd már, mi történik!
Ti menjetek fel!
- Keresd meg a gondolákat! - Jó, de...
- Vidd fel a várba! - Te nem jössz?
Meg kell állítanom őket. Nem juthatnak át.
Figyelj!
Nagyon bátor kislány vagy, Sofia.
Vigyáznod kell Claire-re!
Rendben?
Menjetek!
- Menjetek! - Oké.
Jól van...
Sebastián.
Barátom.
Miért hagytál el minket?
Mert legbelül mindig tudtam, hogy megölted.
Semmi baj. Foglak.
Foglak.
Istenem! Ez nem sokon múlott.
Így nem fog sikerülni.
Óvakodjatok a hamis prófétáktól! Báránybőrben jönnek ők.
Menjünk!
Belül ragadozó farkasok.
- Óvakodjatok a hamis... - Testvér!
Báránybőrben jönnek ők.
Engedj át minket!
Belül ragadozó farkasok.
- Óvakodjatok a hamis prófétáktól! - Az Úr jobbkeze vagyok.
Az Úr akaratának alázatos eszköze.
Az Úr akaratáé? A lényeket szolgálod.
Sebastián!
Ne állj az Úr akaratának útjába!
Ne merj hátat fordítani Istennek!
Nekem nem az Istenem!
Oké, gyere velem!
Érzed ezt? Kapaszkodj bele! Ne mozdulj!
Nem!
- Nem! - Claire?
Jól van, gyere!
Claire...
Semmiképp se nyisd ki a szemed!
Engedd át őket!
- Nem. - Engem megmentett, apa.
Nem akarod megmenteni őket?
Nem akarod, hogy szabadok legyenek?
Ne!
Hova mész, Claire?
- Sofia. - Nem segíthetsz a lánynak.
Hátrahagytál. Cserben fogod hagyni.
Ahogy engem is annak idején.
- Ez vagy. - Nem!
- Mindig is ez voltál. - Nem! Fogd be!
- Látnod kell. - Fogd be!
Nem vagy igazi.
Meghaltál.
- Hova mész? - Sofia!
Azt hiszed, segíthetsz neki?
Ezt hiszed, de csak cserben hagyod.
Ahogy engem is.
De csak cserben hagyod, ahogy engem is.
- Sofia! - Mert ez vagy.
- Mit hiszel? - Sofia!
Sofia, gyere! Itt vagyok.
Anya az.
Sofia!
Sofia, gyere!
Nagyon sajnálom.
Nézz rám, Claire! Miért? Hátrahagytál.
Segítened kell! Segíts!
Hátrahagytál! Segíts!
Hátrahagytál! Nem bírom tovább!
Segíts!
Hátrahagytál!
Sofia, vedd le a szemkötőt! Nézz rám!
Azt hiszed, segíthetsz?
- Őt is cserben fogod hagyni. - Egy, kettő, három, négy.
- Nem segíthetsz neki. - Négy.
- Négy, vagyis háromra ugrunk. - Cserben fogod hagyni.
Ezt nem éled túl.
Ahogy engem cserben hagytál.
- Egy... - Cserben hátrahagytál!
De ők igen.
- Nem segíthetsz neki... - Kettő.
Segíts!
- Három! - Kellesz!
Semmi baj.
Sikerült.
Isten veled, Jojo!
A kezét!
Lássam a kezét!
Jön még fel valaki?
- Nem. - Mi?
- Nem. - Segíts nekik!
Két túlélő. Egy nő és egy gyerek. Fegyvertelenek.
Kihallgatásra visszük őket.
- Hova rakjuk? - Oda.
Sofia?
- Sofia! - Anya!
Kérem! Ő a lányom.
Ártalmatlan.
Édesem!
Édesem! Annyira hiányoztál!
De megnőttél!
Jöjjön!
- Mi ez az egész? - Kérem, ne mozogjon!
Ki akarja deríteni, közéjük tartozom-e, igaz?
Szóval találkozott velük.
Mondhatjuk, igen.
„Látóknak” hívjuk őket.
Meglep, hogy túlélte a találkozást velük.
Az egyikük nélkül nem lennék itt.
A régi énjük még ott van bennük valahol.
Miért kell a vér?
Mit keresnek pontosan?
Talán segíthetek. Orvos vagyok, pszichiáter.
Egy kémiai markert.
A DNS epigenetikus módosulását.
Vagyis a trauma nyomait.
Ritka esetekben az extrém stressz hatással lehet a DNS-re.
Meg is változtathatja.
Zaklatás, erőszak...
Gyász.
Igen, a gyász is.
És ezek a látók
ugyanazt az elváltozást hordozzák?
Ezt próbáljuk kideríteni.
A DNS-ük segíthet az immunitás kialakításában.
Értem, de hogy tudják tesztelni?
November 16., 18:00 óra.
Dr. Pascallal végrehajtjuk a 12. állatkísérletet a lény elfogása óta.
A mai alany három normális egészségi állapotú patkány.
Sikeresen megnöveltük 48 másodpercre a lénynek való ellenállást a halál előtt.
Ez az.
Reméljük, hogy az új látóvegyület egy perc fölé növeli az értéket.
Érintkezés a lénnyel az elkülönítő helyiségben, most indul.
Hadd lássam!
Látni akarom!
A feliratot fordította: Vass András