Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Min mor tror, at ens drømme afslører fremtiden.
For at nulstille et mareridt må man videregive det til vand.
Efter min forlovelsesceremoni drømte jeg om Rawze-i-Sharif.
Folk bad, og alt var normalt.
Pludselig slog lynet ned.
Bagerne leverede brødet i ligkister.
Pludselig regnede det med sten fra himlen.
Da jeg vågnede, delte jeg min drøm med regnen.
Åh Kamelfører,
sænk farten,
du bærer på min sjæl.
Hun greb mit hjerte,
og tog det fra mig.
Medgiftens størrelse afhænger af, hvor meget manden har råd til.
Størrelsen er ikke fastsat af sharialov.
Efter to års forelskelse blev vi gift.
Under ceremonien befandt han sig hos mændene,
og jeg var hos kvinderne.
- Accepterer du hende? - Jeg ønsker og accepterer hende.
- Ønsker du, og accepterer du hende? - Jeg ønsker og accepterer.
14. AUGUST 2021: ZAHRA & OMIDS FORLOVELSESCEREMONI.
SENERE PÅ AFTENEN.
Ned med Taliban!
Leve Afghanistan!
15. AUGUST 2021: TALIBAN INDTAGER KABUL
Allahu Akbar!
- Film det! - Det gør jeg!
Der er hundredvis af islamiske militærfolk.
De har omringet os på alle sider.
Vi er kun 12 kvinder.
Men allerede går vi til modstand.
Du skal ikke ringe, når jeg filmer.
Der er ingen strøm, vel?
ZAHRA TANDLÆGE
Generatoren er gået itu.
Indtil nu har Taliban ladet lægerne være i fred.
De har lige beordret mig til at fjerne mit navn fra kliniklisten.
Jeg håber ikke, de lukker mit kontor.
Hvor er min maske?
DR. ZAHRA MOHAMMADI (TANDIMPLANTATKLINIK)
Drik lunkent vand i de næste par dage.
Og kom tilbage igen.
Jameel, se på kameraet.
Vi har været herude siden klokken seks i går...
Lad mig se mig selv.
TARANOM AKTIVIST
Vi har ventet her i lufthavnen siden klokken seks i går...
Vi har prøvet mange indgange, men vi kom ikke ind.
Må Gud hjælpe os.
Vi var 30 eller 40 stykker.
Halvdelen blev så skuffede, at de tog hjem.
Den sidste halvdel er her endnu.
Må Gud hjælpe os.
Pas på, I to!
Det bliver et spændende minde for jer to.
I er kun børn.
RAHELA AKTIVIST
Rahela, Zohra, Farzana, Mina og mig.
Og herovre har vi mændene. Sami...
Se herover, kære Jameel!
Vi venter stadigvæk.
Vi har prøvet alle indgangene, men uden succes.
Her er Indgang 1, og der er trængsel.
Desværre bruger de tåregas.
Der er så meget kaos og eksplosioner...
Hils på en deprimeret og fortrængt by.
Kabul.
SHARIFA TIDLIGERE STATSANSAT
I sidste måned tog de det afghanske flag ned ved mit kontor.
Og jeg måtte blive hjemme.
Vores demonstration blev stoppet
af embedsmænd fra dydsministeriet og deres biler.
Tre talibanere pryglede mig,
og de andre piger blandede sig.
Jeg råbte af Taliban.
Nu er vi spredt rundt i taxaer.
TANDLÆGEKLINIK LÆGE STOMATOLOG
Skiltet er indenfor.
Sørg for, at det vender ud mod gaden
Jeg gør, hvad du siger.
Sørg for at svejsningen kan holde
til vinden og regnen.
Jeg gør mig klar.
Hvad har du ellers brug for?
Bare rolig. Jeg er tilbage om lidt.
Kom tilbage hurtigst muligt.
Arbejde, brød, uddannelse.
Taliban har beordret alle kvinder til at blive i hjemmet.
De har advaret os mod at protestere, og sagt, at vi bliver arresteret.
Men vi lader os ikke kue.
Vi vil hæve vores stemmer for de kvinder, som allerede er fængslet.
Hvad skal jeg skrive?
Jeg har ondt i hånden, jeg kan ikke skrive.
Løslad de protesterende kvinder.
Vent, påskuddet er...
Lad os skrive: "Stop anholdelserne!"
Alle har krav på retsproces.
DR. ZAHRA MOHAMMADI DIN SMIL-DESIGNER
Når jeg tager på fine restauranter med Omid, og der er helt tomt...
...siger han, at vi skal lade som om, vi er i London.
Når vi går, siger han, vi er tilbage i Afghanistan.
For tiden er min eneste glæde at lære min mor at læse,
og at hjælpe min bror med lektierne.
- Skrev du det ned? - Ja.
I 2019 offentliggjorde Washington Post
hemmelige dokumenter vedrørende USA's tilstedeværelse i Afghanistan,
som blev kendt som Afghanistan Papers.
Forstår du det?
Afghanistans uigennemsigtige atmosfære
gav amerikanske virksomheder muligheden
for at overtage en stor del af pengene fra USA.
Fox News kaldte det nedfaldsfrugt.
- Hvad betyder det ord? - Der står, at internettet...
Internettet sælges i tusinder af forretninger i Storbritannien.
Jeg tror, de mener, at intet vokser hurtigere end internettet...?
Der skal ikke være mellemrum her. Start forfra.
Husk at være forsigtige derude på gaden.
De arresterer stadigvæk piger.
Intet virkede.
Vi bankede på ved hver eneste indgang, men uden resultat.
De accepterede ingen af vores dokumenter.
Vi må blive. Vi må kæmpe. Vi har ikke andet valg.
Uddannelse, arbejde, frihed!
Slå mig ikke...
Dagens demonstration blev udført af kvinder,
AT UDELUKKE KVINDER = AT UDELUKKE MENNESKER
...som samledes for at protestere over skolelukningerne
og at lærerne blev sendt hjem.
Desværre endte protesten voldeligt.
Men kvinderne står sammen.
Ned med terroristerne!
Lige nu må pigerne, som har bestået tolvte klasse,
blive hjemme.
De drømte om at blive læger, ingeniører og lærere.
Om at tjene deres hjemland.
Det er tragisk, at vores piger skal sidde derhjemme.
De havde drømme!
VI KRÆVER ADGANG TIL UDDANNELSE OG ARBEJDE.
Arbejde, brød, uddannelse!
Ned med fattigdom og elendighed!
Uddannelse skal ikke politiseres!
Jeg er journalist!
Der er så mange uretfærdige restriktioner,
som forhindrer os i at demonstrere ordentligt.
Siden vi startede på vores mission,
har de villet stoppe os
med pisk og køller.
Som du kan se, er flere journalister blevet pryglet.
Piger, denne vej.
Stig ind i bilen lige nu!
Han taler til dig, ind i bilen!
Jeg nægter!
Tving hende ind i bilen!
- Vi skal til politistationen. - Hvorhen?
Fint, og hvad sker der så?
- Kan du lide at terrorisere kvinder? - Hold kæft!
Er du en hård negl?
Ti stille. Jeg slår dig ihjel, lige her!
Så kom og slå mig ihjel!
Han gør mig ikke noget!
Du gør ingenting!
Hvorfor lukkede I universitetet?
Hold kæft, eller du dør.
Så dræb mig! I lukkede skolerne,
så I kan lige så godt dræbe mig!
Rolig nu.
Slap af, politichefen har beordret det.
Er det sejt at arrestere kvinder?
I er desperate for at have magt over os.
Kvindelige demonstranter er blevet arresteret af Taliban i de seneste uger...
I går marcherede en gruppe piger i Kabuls gader
med skilte, hvor de krævede arbejde
og økonomisk uafhængighed for kvinder.
Offentligheden er bekymret omkring forholdene
for de fængslede kvinder.
Jeg er stolt af pigerne, som deltog i demonstrationerne.
Men jeg må ikke tage med dem, min mor giver mig ikke lov.
Næsten klar.
Hvor er mine sko henne?
Jeg havde dem på, de er her et sted.
Vejret er varmere i dag, ikke?
Tag nogle billeder af mig, mens jeg keder mig herhjemme.
At gå op på taget for at se mig omkring
opfylder ikke mine længsler.
Jeg er så træt af det.
Jeg savner alt det, jeg havde.
Jeg savner at tage på tur.
Vi må ikke arbejde.
Vi må ikke studere.
Alt er blevet taget fra mig.
Fra mit køn,
fra mine våbensøstre, fra mine medrejsende.
For tiden kan jeg kun være på taget eller hjemme.
"Forbandet være mit humør og et ondt år og ensomhed
Og foråret, som er en plage, hvor er du henne uden mig?"
Tag et billede af mig?
Jeg flygytede af flere årsager.
Desværre må jeg tage til Pakistan.
Fra det øjeblik jeg ankommer, vil jeg filme mit liv.
Sekund for sekund.
Må historien huske, at engang
var denne ondskab tilladt mod Afghanistans kvinder.
Foran FN.
Foran menneskerettighedsorganisationer. Foran hele verden.
Foran nationer, som kritiserer det koldhjertede
og skriger efter demokrati.
Overalt er afghanske kvinder blevet ofre for politikken.
Jeg måtte flygte.
Goddag og hej...
Her ser I sletterne og ørkenen og sivene.
Her er vores safehouse, hvor vi bor.
Vi bor der i huset.
Der er 10-12 værelser,
med hver plads til omkring tre til ti mennesker.
Denne side var overbevokset med siv,
og der var slanger og sjakaler overalt.
De begyndte at hyle klokken 22.
I de to sidste dage
har de sat ild til sivene for at gradvist formindske arealet.
Her brænder de sivene,
så dyrene skrider.
Vi har ingen vaskemaskine, så vores tøj er beskidt.
Vi har ingen kedler til at varme vand i.
Vi har ikke tv.
De havde et med, men det blev ødelagt og kasseret.
Vi har ingen læge.
Jeg har klaget over det,
men uden resultat.
Jeg har tandpine, det gør rigtigt ondt.
- Hej, hvordan går det? - Fint, tak.
- Alt er blevet så dyrt, og ingen tjener mange penge.
Du har ret.
Nogle siger, at der bliver krig.
Andre siger, at vi får en ny regering.
Alle har forskellige forudsigelser.
- Der er ingen ende på det. - Slet ikke...
...for Hazara-folket
Det er forbudt at spille musik i bilen.
Kvinder må ikke køre alene i taxa.
Min mor er altid bekymret for mig,
men jeg vil holde mig aktiv
og blive set.
Jeg gik hen for at uddele mad...
...sammen med mine venner.
Frue, de har ikke kaldt på dig endnu, så du må vente, ikke?
Gider du finde mig, hvis mit navn bliver kaldt?
Ja, det skal jeg nok.
Hvem er her ellers?
Soraya.
Gå bagerst, så kalder de på dig.
Hvorfor forlader du landet?
Vores liv er i fare, men du har haft maske på.
Hvorfor rejser du?
Jeg er bange for, at de en dag opdager,
at jeg er på jeres hold.
Hvilket skræmmer mig.
Vi har ret til uddannelse!
I har bragt os gru i stedet for sikkerhed.
Vi vil intet have med jer at gøre!
FRIHED FOR AFGHANISTAN
Protesten foregik i nærheden af finansministeriet,
men journalisterne, som prøvede at dække demonstrationen,
blev mødt med fjendtlighed af Taliban.
Vi er her, som altid, for at kræve retfærdighed.
Vi vil have genåbnet for pigernes skoler
og for ministeriet for kvindelige anliggender.
Men i dag har vi et andet mål,
og det er at fremhæve de forfærdelige økonomiske vilkår vi står overfor.
- Fru Mohammadi? - Ja, min kære.
Hvilken ret er du bedst til at lave?
Jeg har for travlt til at lave mad.
Jeg mener, hvad slags mad kan du bedst lide at lave?
Ikke for at prale, men jeg kan lave alt.
Ikke alle er modige nok
til at vove livet for at bekæmpe terrorisme.
Du bliver ved, selv om du er blevet truet?
Ja, jeg er blevet truet.
Vi opgav vores liv, den dag vi krævede retfærdighed.
Vi vil ofre vores liv for landet og borgerne.
Selv om jeg ikke fik lov af min familie,
gik jeg ud og konfronterede frygtløst det nye regime.
Jeg krævede rettigheder, som afghanske kvinder ikke engang kræver
af deres egne fædre og brødre.
En afghansk kvinde bliver først undertrykt derhjemme
af sin far, bror og ægtemand.
Vi er på Pakistans gader.
Og det er Jogis.
Det er en afskedsfest for Rahela og Maryam.
De tager til Spanien
sammen med Sahar og Baktash.
De har inviteret alle med
til deres afskedsfest.
Piger, I skal være stille på klinikken,
vi er underlagt restriktioner.
Hvad sker der? Hvad er al den larm?
Vil du have, at de opdager os?
Hvor meget vil du betale?
Hvor skal jeg sidde? Der er ikke plads.
Sid to og to.
Er det jeres kamera?
De laver en dokumentarfilm. Det er for Sahra Mani.
Helt i orden.
Bare rolig.
Forskellige aktivistgrupper samles her.
Vi mødtes, efter Taliban kom til magten,
og vi protesterede mod det nye styre.
Vi kendte ikke hinanden før.
Vores kamp førte os sammen.
En kvinde som nød godt af at bruge vores navn i mange år
tog hele sin familie ud af landet,
og nu taler hun for, at Taliban skal anerkendes officielt.
Hvorfor skal Taliban anerkendes?
De siger, Taliban er realiteten i Afghanistan,
en realitet som må tolereres.
Vores gruppe er blevet kaldt kaotisk, men det er omvendt.
Den er mangfoldig. Vi har poeter og forfattere.
Alle får en chance for at give deres mening om vores slogans,
og om hvor og hvornår protesterne skal afholdes.
Vi går også i farverigt tøj og parfume og højhælede støvler.
Vi slapper af og hygger os i parken.
De damer, må jeg godt?
WAHIDA FORFATTER
Jeg talte med en kvinde
som sagde, at vi skulle skrive vores egen historie.
Hun gjorde et stærkt indtryk på mig.
Jeg vil skabe et bibliotek
og opfordre kvinder til at blive forfattere
og skrive deres egne historier.
Vi er ikke fejret på behørig vis i resten af verden.
Denne gang må man acceptere,
at kvinder vil være drivkraften i denne revolution.
For det andet, så er det en borger-revolution.
Hvorfor? Fordi de andre revolutioner, som brugte magt,
våben, vold, drab og mord ikke fungerede.
Vi prøver at bane vejen for en civil revolution.
En tankerevolution med vores forenede ungdom
og accept af hinanden.
- Hej, hvordan går det? - Velkommen til.
Er du okay?
Jeg er glad for, du er her.
Det er jeg også.
Har du det godt? Bliv endelig siddende.
Hvad sker der? Har du taget musikken med?
Jeg downloadede det, men glemte at tage det med.
I et restriktivt samfund som Afghanistan
er kvinderne altid ofre.
Det nye styre forsøgte at ophæve Sharifas vielsesattest,
fordi hun havde et job.
De spurgte til hendes job.
Havde de en grund til, at hun ikke skulle arbejde?
De må have haft en grund?
Kvinder bør arbejde og studere,
og ikke bare eksistere under deres hijab derhjemme.
Alt er bagvendt nu.
Hendes mand sagde, at han ikke ville skilles fra hende.
Hun kunne sidde hjemme,
til både håret og tænderne var hvide.
Nogle kvinder venter en evighed
på en mand, som forlader dem.
I Afghanistan er kvinder slaver.
Vaskemaskinen gik itu, fordi den blev brugt for meget.
Snavsetøjet har hobet sig op i snart to måneder.
Normalt ville jeg vaske mit tøj og hænge det til tørre.
Der er en vild hund derinde
som nok æder os, hvis de slipper ham løs.
Jeg tror ikke, det bliver vores tur
før om en måned.
Vejret er forfærdeligt, så vi kan ikke vaske i hånden udenfor.
Det er for koldt.
"Forleden blev der oprettet en Facebookprofil i mit navn.
De skrev grimme ting om mig
og brugte mine personlige fotos,
som blev taget til vores gruppemøder.
Jeg har følt mig deprimeret i de sidste par dage.
Jeg var ikke aktiv i gruppen.
Pigerne prøvede at finde ud af, hvem der stod bag kontoen.
Til sidst fandt de ud af det, men bedrageren oprettede en ny konto
og brugte de fotos, som jeg tog med de franske journalister.
De truede mig.
Jeg er bekymret for, hvad der kan ske.
Rækken af falske konti
skaber måske et falsk billede af mig.
Jeg er taknemmelig for alle mine søstre,
som stod sammen med mig og sympatiserede med mig."
KHATOOL TIDLIGERE LÆRER
Jeg vil aldrig skilles fra jer, aldrig.
Der bor en talibaner i mit hus.
Det har jeg fortalt jer.
Jeg kan vise jer,
hvor meget han har banket mig.
Kvinderne i fængsel er ikke blevet banket så meget som mig.
Jeg er kun et menneske, hvor meget skal jeg lide?
Jeg kæmper om dagen og får bank om natten.
Jeg skriger efter frihed for alle kvinder,
mens jeg selv bliver tortureret.
De kom til forretningen med et billede af mig, og sagde:
"Vi må tale med denne kvinde."
Bare rolig, det går. Du er en kriger.
Vi er næste års præsidenter.
Jeg har venner, der kæmper.
For mig er Gud vigtigst, og så jer.
Farvel, vær forsigtig.
Brød...
Frihed...
Det er godt. Lad os smutte, det er fint.
BRØD, ARBEJDE, FRIHED
Mange kvinder har protesteret
efter det økonomiske kollaps og følgende fattigdom.
De vil have, at det islamiske emirat bruger
de politiske administrationer
til at give adgang til økonomiske muligheder
og give kvinder en uddannelse.
Dagens demonstration var for at fremhæve vores hjælpeløshed.
Det er ikke tilladt for kvinder at arbejde
eller at tjene penge...
Har du dækket bord? Har du lagt dugen?
Har du vasket hænder?
Situationen er nu så alvorlig, at jeg må være sammen med pigerne.
Jeg vil liste ud, selvom mine forældre siger nej.
Vi skal købe ind til Yalda.
Vi samlede ind i en hat.
Der er omkring hundrede dollars, hvilket er cirka 20 afghani.
- Hvad skal vi købe? - 4 kilo granatæbler.
Vi er 35, så vi skal have fem kilo af dem.
For pokker, de har ikke nødder!
Hvad skal vi købe? De har ikke det store udvalg her.
Vi havde alle planer for Yalda-aften.
Yalda-aften var højtidelig.
Men nu er vi alle flygtninge spredt omkring i verden.
GLÆDELIG YALDĀ-AFTEN!
Vi lader dem aldrig slippe, dem som vanærede den islamiske hijab.
KVINDER HAR RET TIL AT STEMME OG MODTAGE UNDERVISNING.
Da Taliban brød døren op,
smadrede pigen glasset ud til balkonen
og sprang over.
Hjælp!
Taliban brød ind i mit hus, og mine søstre er der!
TAMANA AKTIVIST
Vi åbner ikke for døren!
Hvis I vil tale med os, kom tilbage i morgen.
I kan ikke komme ind til pigerne i aften.
Vi åbner ikke døren!
Hjælp!
Vi tilgiver aldrig dem...
...som vanærede hijab'en.
Vi betragter dem som prostituerede.
De filmer sikkert Tamana
og får hende til at sige, at det hele var en misforståelse.
Har I noget smertestillende?
#STØT KVINDERNE I AFGHANISTAN
Jeg er glad for endelig at kunne deltage
og repræsentere kvinderne.
Kan du hjælpe mig med de her sætninger?
Jeg skriver: "Støt kvinderne."
Hold hånden sådan her.
Støt kvinderne i Afghanistan.
Alle sammen, en gang til.
Støt kvinderne i Afghanistan.
#STØT KVINDERNE I AFGHANISTAN
Skriver man: "hvor er?"
HVOR ER TAMARA OG HENDES SØSTRE?
Vi repræsenterer alle hinanden.
Løslad fangerne, ned med uvidenhed.
Hvor er Tamana og hendes søster Parvana?
Tag maskerne af, så tager vi et billede.
Er det et foto?
Lad os tage et billede.
VÆR IKKE DUM, BEFRI DE KVINDELIGE FANGER
Nu er det endelig vores tur.
Jeg har prøvet i flere dage, men tiden er aldrig rigtig.
Nu er det min tur til at vaske tøj.
Jeg har vasket mit tøj og ladet vandet løbe fra,
fordi der er så koldt udenfor.
Det regner også.
Jeg tager det med på værelset.
Zarifa Salangy vendte hjem til Afghanistan.
Jeg sagde jo, at nogle kvinder støttede Taliban,
men du troede mig ikke.
Kommer du hjem til os igen?
I dag skal jeg hjem til mig selv.
Hvor er min jakke?
Bliv hos os, der er farligt derude.
Fordi Talibanerne eftersøger kvindelige aktivister,
så vil jeg skifte imellem at bo hjemme og så hos dig.
Og hos Laila.
Hej, du søde.
Kære Shahrzad, farvel.
Lås for dørene. Slip ikke nogen ind.
Hvis nogen spørger til din tante Zahra Mohammadi,
så sig, at du ikke kender hende.
Hvis de spørger på skolen, må I ikke sige noget.
Jeg har ikke købt nyt tøj.
Jeg tog alt mit tøj med fra Kabul.
Hvis jeg nogen sinde bliver arrogant, så vil jeg huske denne situation.
Dengang jeg kun havde 20 afghani.
Jeg glemmer det aldrig.
Og de 5 dollar som jeg stak til side.
Jeg har været i Pakistan i fem måneder.
Min familie blev i Kabul.
Så meget af min smerte skyldes...
...at jeg måtte efterlade hele mit liv.
Smerten ved at være flygtning.
Omflakkende fattigdom.
Kontroversen omkring pigerne, mine venner.
Smerten ved at miste sit hjemland.
Smerten over, at ens familie er i hænderne på
jordens mest fordærvede mennesker.
Det er bare alt for meget.
VI VIL HAVE YTRINGSFRIHED
VI VIL HAVE KVINDERETTIGHEDER
VI KRÆVER LIGERET FOR KVINDER OG BØRNERETTIGHEDER
Hvor mange slogans har vi?
12.
I dag er der demonstration ved ministeriet for kvindelige anliggender.
Taliban ringede til mig i går aftes.
De spurgte mig, hvad jeg hed, og om jeg ville aflyse protesten.
Jeg svarede, at jeg ikke var ansvarlig for alle sammenkomsterne.
De sagde, jeg var ansvarlig for terrorangreb,
og at jeg burde aflyse protesten.
Jeg sagde, de var galt på den.
De sagde: "Vi ses i morgen klokken 13."
Jeg sagde: "Truer I mig? Vil I slå mig ihjel?"
Han svarede: "Det får du se."
Jeg spurgte: "Hvorfor mig?" Han sagde: "Du er berygtet."
Jeg filmer denne video i tilfælde af, at der sker mig noget,
så ved I, at Taliban står bag.
Vores generation er veluddannet, og derfor frygter de os!
TAVS SAMVITTIGHED DE HAR VAT I ØRENE
Vi kæmper for pennen. Vi kæmper imod uvidenhed.
Vi er ikke som kvinderne for 20 år siden.
Vi er uddannede kvinder, som taler imod Taliban.
Den næste afghanske præsident bliver en kvinde.
I dag undertrykker de os.
De er bange for os, selv om vi er ubevæbnede.
Vi kræver frihed, arbejde, frihed og brød!
Arbejde, brød, frihed!
Arbejde, brød, uddannelse!
MESTER JALALS STEMME VÆKKER GEHØR
Vi er kommet for at demonstrere.
Selvfølgelig er der bevæbnet Taliban til stede.
De omringer os og blokerer for vores protester.
Situationen er alvorlig. Specialstyrkerne er her.
De blokerer for os.
De skyder med tåregas, de vil gøre os blinde.
Zahra?
I går skete der en katastrofe i Kabul.
Dr. Zahra Mohammadi blev arresteret.
Syv andre piger blev også arresteret,
oveni de 12 som blev arresteret for tre dage siden.
For tre dage siden prøvede 40 piger at flygte til et nærliggende safehouse.
Nogle slap væk, men Taliban fangede 12 af dem.
Må Gud være med dem, de bæster er ikke til at stole på.
Man ved aldrig, hvad de finder på at gøre mod unge piger.
Må Gud hjælpe pigerne.
Må Gud hjælpe dem.
Overalt er der skyer og tåge og regn.
I dag tog nogle unge afsted.
Marjam, Sahar, Baktash, Razma og Rahela.
Mit hjerte brast endnu en gang.
Siden Kabul faldt, er hver dag en elendighed.
Jeg får kvalme af dette værelse.
Jeg troede aldrig, jeg ville savne dem så meget.
De nedværdiger mine venner, en efter en.
De har langsomt myrdet os ved at tage vores ressourcer.
Natten over blev vores drømme til støv.
Hvert sekund mærker vi lidelsen
af at drage fra vores hjemland.
Vi hører ikke til nogen vegne, vi har ikke noget håb.
Der er ingen grund til at købe noget,
fordi vi ved ikke, om vi kan tage det med os.
Vi ejer intet. Det er for svært.
Jeg havde et par venner, som tog afsted til aften.
Hvis Taliban gennemsøger huset, mens jeg er der...
...jeg tør ikke tænke på det.
Derfor vil jeg ikke længere være der,
hvis de kommer og leder efter mig.
Jeg er bange.
En pige blev dræbt i gyden forleden dag.
Er det ikke rigtigt?
Er det ikke uhyggeligt?
Jeg ville studere i udlandet.
På et legat fra ICCR.
Hvilket år var det?
De fleste afghanere får pas for at kunne rejse udenlands,
men jeg fik mit for at kunne studere udenlands.
Hvornår var det?
Sidst i 2020.
Den, der behandlede min ansøgning
advarede mig imod at bruge et foto som det her.
Hun sagde, hvis Taliban kom tilbage, ville jeg få ballade.
Jeg kan ikke fortælle min familie, at jeg deltager i protester.
Mor ville sparke mig ud af huset,
og hvor skulle jeg så tage hen?
For tiden tillader Taliban ikke, at kvinder går udenfor uden eskorte.
Det er umenneskeligt at tvinge afghanske kvinder til tavshed.
Vi lader os ikke kue.
De kan ikke overdøve vores stemmer.
Vi støtter alles stemmer i hele Afghanistan.
Løslad Zahra Mohammadi!
De lukkede for alle folkeskolerne for pigerne, og ingen sagde noget.
Det samme for pigernes universiteter.
De har forbudt undervisning for piger.
Der er kun selvmord tilbage.
Ned med Taliban!
I er monstre!
Vi har krav på uddannelse,
vi viger ikke!
FRIHED ER EN KVINDES MEDFØDTE RETTIGHED
Sharifa, kom. Det er nok!
Sharifa, kom.
Jeg elsker dig, min søster.
Bankede de dig?
Gudskelov, vi fik dig igen.
Tak, Gud.
Jeg må lige sidde ned.
Jeg så Tamana, de gjorde hende rød.
- Så du det selv ske? - De bankede Tamara.
Da Tamara kom og gav mig et knus, så jeg på hende og spurgte:
"Hvor kender jeg dig fra?" Da fattede jeg, at det var hende.
Jeg så Parvana. Morsal blev løsladt sammen med mig.
Tak, Gud.
Hvorfor beholdt de Tamana og Parvana?
De har virkelig pryglet dem.
- Blev du slået alvorligt? - Nej, jeg blev ikke slået.
Pigerne fra Panjshir.
Mske skyldes det, at de er fra Panjshir.
Vi vil have Taliban ud af landet.
Jeg ville ønske, det bare var en drøm.
At vi en dag vågner op og ser vores egne flag
og vores eget politi i gaderne.
Længe leve Afghanistan!
Løslad Tamana og Parvana!
Arbejde, brød, uddannelse!
Død over Taliban!
Vi vil genåbne skolerne for piger og kvinder!
Arbejde, brød, uddannelse!
Pigernes mål er ikke om de skal gå i hijab eller ej.
Men hijab er ikke det samme som chador,
i hijab kan man se vores hænder og fødder.
Er det derfor, de fængslede Tamana og Parvana Ariana?
Ikke mere. Vi er trætte!
Taliban, Taliban, skænder menneskerettighederne!
Retfærdighed! Vi er trætte af jeres forbrydelser.
Retfærdighed! Vi er trætte af jeres forbrydelser!
Vær ikke bange. Vi står sammen.
Det er den forkerte blodåre.
Den er ikke inde.
Ikke mere! Det gør ondt.
ZAHRAS FAR
Fordi du blev arresteret, kan jeg ikke vise mit ansigt.
Jeg ved, der er mange aktive kvinder.
Mange af dem kæmpede tappert og blev fængslet som straf.
Det vil jeg ikke acceptere i min familie.
Bedstefar snakker for meget. Det giver mig hovedpine.
Min far sagde, at måske var hans datter en helt
for andre og for sig selv.
Men jeg har bragt skam over mig selv og min familie.
Jeg har så ondt i hovedet. Ikke mere.
Hvorfor snakker han så meget?
Zahra, stå bag døren, så Omid ikke kan se dig.
Tak for jeres støtte.
Jeg vil altid være på din side. Stol på det.
KVINDEHAD ER ET PROGRAM HIJAB ER EN UNDSKYLDNING
Vi har ret til uddannelse, arbejde og frihed.
Kvinder udgør halvdelen af samfundet.
Nej, skriv det her... Kvinder udgør halvdelen af samfundet.
Arbejde, uddannelse og påklædning skal vi selv bestemme.
Vores grundlæggende rettigheder.
Håndskriften er fin.
Det er rigtigt, jeg kommer nu.
Godt, tak.
Marzya ringede, jeg er klar. Mor, er du okay?
Hvis du absolut skal. Du hører jo ikke på mig.
- Det er ikke mit job. - Beder du ikke for mig?
Jeg beder til, at du tager det roligt, men du er ligeglad med, hvad jeg siger.
Jeg sover ikke om natten.
Jeg er vildt bekymret for dig,
selv når jeg får lukket øjnene i en halv time.
Jeg er forsigtig.
Jeg tager maske og lang kjole på.
Hvad mere kan jeg gøre?
Jeg ved det ikke.
Gør som du vil.
Retfærdighed!
Vi er trætte af restriktioner.
Vi forener vores stemmer.
Hvor er Alia?
Hvorfor myrdede I Zeynab?
Retfærdighed!
Ikke mere fangeskab.
Folk malede på væggen af bare kedsomhed.
Det er mit maleri.
Taranom Jee.
En dag havde jeg ikke noget at lave, så jeg tog herover og malede.
Jeg skrev sangtekster.
"Jeg elsker dig for alle dem, jeg aldrig har set."
"Jeg har givet dig min sygdom og lånt af dit helbred."
Chaharshanbeh Soori er årets sidste onsdag.
Hvert år laver vi et bål og springer over det.
Vi giver slip på det forgangne års problemer.
For et godt og sundt nytår.
Vi beder for et frit, genrejst Afghanistan i det nye år.
Frels vores land fra vores fjenders greb,
så vi igen kan leve i fred under Afghanistans flag.
BRØD, ARBEJDE, UDDANNELSE. LØSLAD PIGERNE
ETABLER RETFÆRDIGHED. FRIHED.
Gudskelov du blev sluppet fri.
Lad os gå ud, kære Zahra. Lad os gå en tur og hygge os.
Synes du ikke? Du trænger til frisk luft.
Hvorfor har du så meget makeup på?
Vi tvang hende til at sminke sig.
Det er to dage siden jeg kom ud.
Jeg har det lidt bedre i dag.
Jeg sidder her med Vahida, Morsal og min mor.
Shokufa, de tænder må trækkes ud,
men bylden sidder i overmunden.
Taliban er fast besluttet på at skabe splid
mellem pigerne, igennem deres spioner.
De spreder hykleri.
De arresterer piger i safehouse og tvinger dem til at tilstå.
Nogle piger i aktivistgrupperne
arbejdede i virkeligheden for Taliban.
Det gjorde mig så vred,
det var så klamt,
at jeg forlod bevægelsen.
Jeg er så træt.
Jeg ved, jeg burde tage fra Kabul.
Men det ville være svært for mig.
Svært at være væk fra Kabul og Omid.
Jeg vil have en vinterkjole i fløjl.
- Hvilken alder? - Fire forskellige aldre.
Tolv år, otte år, fem år, tre år.
Jeg vil have noget smartere.
Tag tøjet på.
Gem tøjet som souvenirs, okay?
Det er sidste gang, jeg kommer her hos jer.
Ryd venligst op.
- Hvis sokker er det? - Det er mine.
Jeg må gå i skjul.
Ingen må vide hvorhen, ikke engang min far.
Kun Omid, ingen andre.
Tag kiksen her med dig.
Den er til dig.
Kom og giv mig et knus.
Min kære Omid.
Kan du tegne et hjerte?
KÆRE OMID, FARVEL TIL VI SES IGEN!
Du må ikke græde.
Nu, når jeg ikke kan arbejde på et kontor,
så må jeg holde mig aktiv herhjemme.
Det er kedeligt, men bedre end ingenting.
Det får tiden til at gå.
Zohra gik til sit interview.
Måske rejser hun før os, vi ved det ikke.
Vi holdt en afskedsfest.
God tur.
Stærke kvinder er altid ensomme.
Husk, kvinder bliver stærke alene.
Jeg elsker dig højt.
Jeg elsker dig.
Farvel...
De tog afsted.
Hun overlevede denne ørken, vi tager tilbage til Zabiras fængsel.
Alt må gøres rent, før vi bruger det.
Forestil dig, du bruger det i din egen mund.
Følg venligst klinikkens forskrifter.
Man må tage ansvar for patienten.
Det er hjerteskærende at skulle forlade min klinik.
Men hvordan kan jeg forlade mine venner?
Mine elskede kammerater, som jeg mødte på vej til kampen.
Det er svært at sige farvel til mine våbensøstre.
Jeg kommer fra en konservativ familie.
Jeg studerede flittigt, blev læge
og passede mit arbejde igennem en mørk tid.
Jeg kan ikke udholde tanken om,
at Taliban muligvis brænder det hele ned til grunden.
Alt, hvad jeg har arbejdet for.
I går kom en repræsentant for vores safehouse og fortalte os,
at vi ikke kunne være her længere.
Vi måtte tage afsted.
Det er en skidt situation.
Vi har ingen penge. Gid, vi havde nogle penge.
Vores familier i Kabul har ikke fået visa endnu,
og det er blevet mere kontroversielt.
Hvert visum koster 450 dollars,
og vores aftaletid er blevet aflyst for femte gang.
Oveni alt det,
så er bilen et vrag og går hele tiden i stå.
Fattigdommen er til at føle på.
Vi har ingen, vi kan henvende os til.
Ingen kan hjælpe os, undtagen Gud.
Det er topmålet af vores elendighed og fordrivelse.
Vi er for trætte til at græde over det.
Jeg har ikke flere tårer.
Siden i går har vi strejfet omkring i gaderne som vilde hunde.
Jeg sværger.
SIKKERHEDSOPTAGELSE FRA KLINIKKEN
Se der. Det ligner en bortførelse.
En af dem havde en pistol.
Omid, se bilen. Den har mørke ruder.
Jeg så Zahra stige ind i bilen.
- Er det din kone? - Ja.
Spol lidt tilbage. Jeg vil se det engang endnu.
Han kom ind og spurgte efter dr. Zahra, og gik igen.
- Kom han tilbage igen? - Ja.
Er vi sikre på, at tidsangivelsen er korrekt?
Selvfølgelig er ruderne tonede.
Det er næsten umuligt at se igennem dem.
Spil den.
Der er gået måneder,
siden Dr. Zahra Mohammadi forsvandt fra sit kontor.
Ingen ved, hvor hun befinder sig.
Skolerne og universiteterne har været lukket i et år.
Alle afghanske kvinder har opholdt sig hjemme.
Klokken er tre om morgenen.
Visse nætter vågner jeg og har kun en kop kogende vand,
en pen og en bog som selskab i mine ensomme stunder.
Vi er stadig underlagt Talibans regler.
Situationen er ikke god. Kabul er helt raseret.
Jeg savner alt.
Jeg savner at se pigerne klædt i farvestrålende kjoler,
og ikke i sort.
TROENDE, SÆT JERES LID TIL ALLAH
Min forbrydelse var, at jeg bad om retfærdighed.
Jeg må leve i skjul her, fordi jeg krævede frihed.
Jeg krævede frihed for kvinder
og for mit hjemland.
Jeg må undvære min familie.
Men killingen her er altid hos mig.
Aktivistkvinder gemmer sig sådanne steder.
Det ville være et godt spørgsmål
til en universitetsadgangsprøve.
Hvis jeg skulle sige noget om Afghanistan.
Jeg tænker på Afghanistan.
Jeg siger: "Jeg tænker på Afghanistan."
Siden 15. august 2021 har tusinder af kvinder marcheret i Kabul
og krævet brød, arbejde og frihed.
Hundredvis af dem blev arresteret, tortureret eller dræbt.
Mange er fortsat forsvundet.
Zahra, Sharifa og Taranom er igang med at opbygge nye liv udenfor Afghanistan.
Tekster af Hans Mills