Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mana mamma tic, ka sapņos atklājas nākotne.
Lai nepiepildītos briesmīgs sapnis, tas ir jāizstāsta ūdenim.
Pēc manas bildināšanas ceremonijas es sapņoju par Rauzīšarīfu.
Cilvēki skaitīja lūgšanas, ritēja parasta dzīve.
Pēkšņi iespēra zibens.
Maiznieki iznēsāja maizi.
Pēkšņi no debesīm sāka līt akmeņi.
Kad pamodos, izstāstīju savu sapni lietum.
Ak, kamieļu audzētāj,
nesteidzies,
tu ved manu dvēseli.
Viņa nozaga manu sirdi
un aiznesa to prom.
Pūra apjoms ir atkarīgs no jaunā vīra maksātspējas.
Šariata likums nenosaka konkrētu naudas summu.
Pēc divu gadu cerēšanās mēs saderinājāmies.
Ceremonijas laikā viņš atradās vīriešu zāles daļā,
bet es biju pie sievietēm.
- Tu viņu vēlies un pieņem? - Vēlos un pieņemu.
- Vai tu viņu vēlies un pieņem? - Vēlos un pieņemu.
2021. GADA 14. AUGUSTS ZAHRAS UN OMIDA SADERINĀŠANĀS CEREMONIJA
OMIDS DŽENMS
VĒLĀK TAJĀ VAKARĀ.
Nost ar talibiem!
Lai dzīvo Afganistāna!
2021. GADA 15. AUGUSTS TALIBI IEIET KABULĀ.
Dievs ir dižens!
- Filmē, filmē! - Filmēju!
Ir simtiem islāma varas militāro grupējumu.
Viņi mūs aplenkuši no četrām pusēm.
Esam tikai 12 sievietes.
Bet mēs jau pretojamies.
Teicu jau - es filmēju, nezvani man.
Tur nav elektrības, vai ne?
ZAHRA ZOBĀRSTE
Ģenerators nedarbojas.
Līdz šim talibi nav traucējuši ārstus.
Tomēr viņi pavēlēja noņemt manu vārdu no klīnikas izkārtnes.
Ceru, ka tas nenozīmē manas prakses slēgšanu.
Kur ir mana maska?
DIPLOMS - DR. ZAHRA MOHAMADI (ZOBU IMPLANTU DARBNĪCA)
Dažas dienas dzeriet ūdeni istabas temperatūrā.
Tad atkal nāciet šurp.
Džamila, paskaties kamerā.
Es jau šeit atrodos kopš vakardienas pulksten sešiem.
Ļaujiet apskatīt seju.
TARANOMA AKTĪVISTE
Kopš vakardienas pulksten sešiem gaidīju lidostā.
Izmēģinājām vairākas izejas, taču netikām cauri.
Lai Dievs stāv mums klāt.
Mēs bijām kādi 30 vai 40.
Puse tik ļoti vīlās, ka devās mājup.
Palikušie turpināja turēties godam.
Lai Dievs mums palīdz.
Jūs abi, uzmanieties!
Jums abiem paliks aizraujošas atmiņas.
Jūs esat tikai bērni.
RAHELA AKTĪVISTE
Rahela, Zohra, Farzana, Mina un es.
Un šie vīri. Sami...
Paskaties uz mani, dārgā Džamila!
Mēs joprojām gaidām.
Izmēģinājām ikvienu izeju, bet mums nepaveicās.
Šī ir pirmā izeja, te ir daudz ļaužu.
Viņi diemžēl izmanto asaru gāzi.
Joprojām ir liels haoss, turpinās eksplozijas...
Sveicināta, depresīvā un nomainītā pilsēta.
Kabula.
ŠARIFA BIJUSĪ VALSTS IERĒDNE
Pagājušajā mēnesī manā birojā tika noņemts Afganistānas karogs.
Un man lika palikt mājās.
Mūsu demonstrāciju apturēja
Tikumības propagandas un netikumu novēršanas ministrijas ierēdņi mašīnās.
Kamēr trīs talibi mani nežēlīgi sita,
iesaistījās pārējās meitenes.
Es kliedzu uz talibiem.
Tagad mēs visas braucam dažādos taksometros.
ZOBĀRSTNIECĪBA ZOBĀRSTE, MEDICĪNAS DOKTORE
Zīme ir iekšpusē.
DR. ZAHRA MOHAMADI STOMATOLOĢE
Liec tā, lai ir vērsta uz ielu.
Darīšu visu, kā teiksi.
Sametini, lai turas kārtīgi -
lai vējš un lietus to nesabojā.
Iešu sagatavoties.
Kas vēl tev nepieciešams?
Neuztraucies, pēc brīža būšu atpakaļ.
Lūdzu, atgriezies pēc iespējas ātrāk.
Darbs, maize, izglītība.
Šobrīd talibi pavēlējuši sievietēm palikt mājās.
Viņi mūs brīdinājuši, lai neprotestējam, citādi mūs arestēs.
Bet mūs tik viegli neapklusinās.
Mēs gatavojamies iestāties par sievietēm, kuras jau ir ieslodzījumā.
Ko man rakstīt?
Man sāp roka, nevaru parakstīt.
Atbrīvot protestējošās meitenes.
Pag, iegansts ir--
Rakstīsim: "Pārtraukt arestus!"
Tiesvedība ir ikviena pilsoņa tiesības.
DR. ZAHRA MOHAMADI JŪSU SMAIDA DIZAINERE
Kad ar Omidu apmeklējam greznus restorānus un tie ir tukši...
...viņš saka, lai izliekamies, ka esam Londonā.
Izejot ārā, viņš saka, ka esam atgriezušies Afganistānā.
Tagad mana vienīgā laime ir mācīt mammai lasīt
un palīdzēt brālim mācībās.
- Vai uzrakstīji? - Jā.
2019. gadā Washington Post publicēja
slepenu dokumentu daļu par amerikāņu klātbūtni Afganistānā,
kuri kļuva zināmi kā Afganistānas dokumenti.
Vai saproti?
Necaurskatāmā Afganistānas atmosfēra
radīja lielisku iespēju amerikāņu uzņēmumiem
pārņemt lielu daļu amerikāņu līdzekļu.
Fox News to dēvē par negaidītu ieguvumu.
- Kas tas par vārdu? - Tur teikts, ka internets...
Internetu Apvienotajā Karalistē tirgo tūkstošos veikalu.
Šķiet, te teikts, ka nekas neattīstās ātrāk par internetu...?
Šeit nevajag atstarpi. Sāc no jauna.
Esi uzmanīga uz ielas,
jo talibi joprojām arestē meitenes.
Nekas neizdevās.
Mēs pieklauvējām pie ikvienas izejas, bet nevienu neatvēra.
Nepieņēma nevienu mūsu uzrādīto dokumentu.
Mums jāpaliek. Jācīnās. Šobrīd nav citas izejas.
Izglītība, darbs, brīvība!
Lūdzu, nesitiet mani--
Šodienas demonstrācijā piedalījās sievietes, parādot savu gribu...
SIEVIEŠU IZNĪDĒŠANA = CILVĒKU IZNĪDĒŠANA
...un apvienojoties, tās protestēja pret skolu slēgšanu
un skolotāju neatgriešanos darbā.
Diemžēl protests izvērtās vardarbīgs.
Tomēr visas sievietes turas kopā.
Nost ar teroristiem!
Pašreiz meitenēm, kuras beigušas 12 klases,
ir jāpaliek mājās.
Viņas sapņoja kļūt par ārstēm, inženierēm, skolotājām.
Kalpot savai dzimtenei.
Traģiski, ka meitenes tiek ieslodzītas mājās.
Viņām bija sapņi!
MUMS JĀBŪT TIESĪBĀM UZ IZGLĪTĪBU UN DARBA IESPĒJĀM.
Darbs, maize, izglītība!
Nost ar nabadzību un postu!
Nepolitizējiet izglītību!
Lūdzu, esmu žurnālists-- žurnālists!
Ir tik daudz negodīgu ierobežojumu,
viņi mums neļauj pienācīgi iet demonstrācijās.
Kopš mūsu misijas sākuma
viņi ir vēlējušies mūs apturēt
ar pātagām un nūjām rokās.
Kā redzat, ir piekauti vairāki žurnālisti.
Meitenes, nāciet šeit.
Ātri kāpiet mašīnā! Iekšā!
Viņš jums saka, kāpiet mašīnā!
Nekāpšu!
Lieciet viņai iekāpt mašīnā!
- Vedīšu jūs uz policiju. - Kur?
Labi, un tad?
- Atbraucāt terorizēt sievietes? - Teicu - aizveries!
Jūsuprāt, esat varens?
Liku tev klusēt. Tūlīt tevi nogalināšu.
Tad nāciet un nogaliniet!
Viņš man neko neizdarīs!
Jūs to nedarīsiet!
Kādēļ aizvērāt universitātes?
Aizveries, citādi nogalināšu.
Nogaliniet! Aizvērāt universitātes un skolas,
tikpat labi varat nogalināt mani!
Nomierinies, mierīgi.
Nomierinies, tā ir policijas priekšnieka pavēle.
Domājat, ka esat vareni, arestējot sievietes?
Izmisīgi vēlaties iegūt pār mums varu.
Protestējošo sieviešu aresti, kurus talibi veica pēdējās nedēļās...
Vakar Kabulas ielās maršēja meiteņu grupa,
kura turēja plakātus, pieprasot darbu
un finansiālu neatkarību sievietēm.
Sabiedrība ir ļoti noraizējusies
par arestēto sieviešu stāvokli.
Esmu lepna par meitenēm, kuras piedalās demonstrācijās.
Taču nevaru viņām pievienoties, jo māte man neļaus.
Gandrīz pabeidzām.
Kur ir manas kurpes?
Biju tās uzvilkusi, tās ir šeit.
Šodien laiks ir siltāks, vai ne?
Nāc, nofotografē mani, mājās ir garlaicīgi.
Uzkāpusi uz jumta, lai pavērtos apkārt,
es kaut nedaudz apslāpēju savas ilgas.
Esmu tik nogurusi no šīs situācijas.
Ilgojos pēc visa, kas man reiz bija.
Ilgojos pēc ceļojumiem, kuros devāmies.
Mums nav tiesību strādāt.
Mums nav tiesību mācīties.
Viss ir atņemts gan man,
gan mana dzimuma cilvēkiem,
gan manām cīņu biedrēm, gan ceļojumu draudzenēm.
Pašreiz varu tikai uzkāpt uz jumta un atgriezties mājās.
"Pie velna slikto garastāvokli, slikto gadu un vientulību.
Un pavasari, kas nāk kā mokas, kur jūs esat bez manis?"
Nofotografēsi mani?
Vairāku iemeslu dēļ nevarēju šeit palikt.
Man diemžēl jādodas uz Pakistānu.
Kopš brīža, kad ieradīšos, es filmēšu savu dzīvi.
Sekundi pēc sekundes.
Lai vēsture atceras, ka reiz
pret afgāņu sievietēm tika pieļauta šāda cietsirdība.
Apvienoto Nāciju Organizācijas acu priekšā.
Visu cilvēktiesību organizāciju un visas pasaules acu priekšā.
To valstu acu priekšā, kuras nosoda cietsirdību
un sludina demokrātiju.
Afgāņu sievietes visur ir kļuvušas par politikas upuriem.
Man nav citas izejas, kā tikai bēgt.
Labdien un sveiki...
Šeit jūs redzat līdzenumus, tuksnešus un niedres.
Šī pašreiz ir drošā mītne, mūsu dzīvojamā zona.
Šajā ēkā mēs dzīvojam.
Tajā ir 10-12 istabas,
un katrā no tām dzīvo apmēram 3, 4, 5, 10 cilvēki.
Šī puse bija aizaugusi ar niedrēm,
un tur bija tik daudz čūsku un šakāļu, ka nespējat iedomāties.
Desmitos vakarā tie sāk gaudot.
Tādēļ pēdējās pāris dienās
šai vietai pielaida uguni, lai pamazām no tiem atbrīvotos.
Šeit, kā redzat, tiek dedzinātas niedres,
lai tiktu vaļā no dzīvniekiem.
Mums nav veļas mašīnas, tādēļ drēbes aizvien ir netīras.
Mums nav karstā ūdens tējkannas.
Mums nav televizora.
Vienu atveda, bet tas salūza un tika izmests.
Netiekam pie ārsta.
Sūdzos jau kopš agra rīta,
bet neviens mums nepalīdz.
Man šausmīgi sāp zobs, mokos sāpēs.
- Sveiki, kā klājas? - Paldies, labi.
Viss ir kļuvis tik dārgs, taču cilvēku ienākumi ir mazi.
Jums taisnība.
Daži runā, ka būšot karš,
citi saka, ka jauna valdība.
Ikvienam ir atšķirīgas prognozes.
- Tam nebūs gala. - Tam visam nebūs gala,
hazareju ļaudīm tam nebūs gala.
Mūzikas atskaņošana automašīnā ir nelegāla.
Sieviete viena pati nedrīkst izmantot taksometru.
Māte vienmēr par mani uztraucas,
bet es vēlos būt aktīva,
būt cilvēkos.
Tādēļ devos izdalīt ēdienu...
...kopā ar draudzenēm.
Kundze, jūsu vārds vēl netika nosaukts, jums jāuzgaida, labi?
Vai jūs mani atradīsiet, kad tiks nosaukts mans vārds?
Jā, es jūs atradīšu, ja nosauks jūsu vārdu.
Kā vārds vēl tur ir?
Soraija.
Ejiet aizmugurē, jūsu vārds tiks nosaukts.
Kādēļ pamet valsti?
Zinu, ka dzīvības ir apdraudētas, bet tu nekad neesi novilkusi masku.
Kādēļ tu dodies prom?
Baidos, ka kādu dienu viņi atklās,
ka esmu jūsu komandā.
Tas mani biedē.
Izglītība ir mūsu tiesības!
Jūs esat mums atnesuši šausmas, nevis drošību.
Mēs nevēlamies ar jums neko kopīgu!
AFGANISTĀNAS BRĪVĪBA
Šie protestētāji bija sapulcējušies pie Finanšu ministrijas,
taču žurnālistiem, kuri bija atnākuši dokumentēt demonstrāciju,
nācās saskarties ar talibu cietsirdību.
Mēs, kā vienmēr, esam šeit, lai pieprasītu taisnību.
Vēlamies, lai no jauna tiktu atvērtas meiteņu skolas,
lai atkal atvērtu Sieviešu lietu ministriju.
Taču šodien mums ir cits mērķis -
vērst uzmanību uz briesmīgo ekonomisko situāciju, kurā dzīvojam.
- Mohamadi kundze? - Jā, dārgais.
Kādu ēdienu protat vislabāk pagatavot?
Esmu tik aizņemta, ka neatliek laika ēst gatavošanai.
Tad pastāsiet, kādu ēdienu jums vislabāk patīk gatavot.
Negribu lielīties, bet protu pagatavot jebko.
Ne visi ir pietiekami drosmīgi,
lai riskētu ar dzīvību, stājoties pretī terorismam.
Cīnāties par spīti tam, ka jums ir draudēts?
Jā, man ir draudēts.
Mēs atteicāmies no savas dzīves dienā, kad pieprasījām taisnību.
Mēs esam gatavas ziedot dzīvību par šo valsti un tās ļaudīm.
Lai gan netiku saņēmusi atļauju no savas ģimenes,
es gāju un bezbailīgi iestājos pret jauno režīmu.
Pieprasīju tiesības, kuras afgāņu sievietes neuzdrošinātos prasīt
pat no saviem tēviem un brāļiem.
Afgāņu sievieti vispirms jau mājās apspiež
tēvs, brālis un vīrs.
Šīs ir Pakistānas ielas.
Un šie ir jogi.
Šī ir Rahelas un Marjamas atvadu ballīte.
Viņas dosies uz Spāniju
kopā ar Saharu un Baktašu.
Viņas ikvienu ielūdza
uz savu atvadu ballīti.
Meitenes, klīnikā neuzvedieties pārāk skaļi,
mums jāievēro ierobežojumi.
Kas notiek? Kādēļ tāds troksnis?
Vai gribat, lai mūs atklāj?
Cik maksāsiet?
Kur man sēdēt? Man nepietiks vietas.
Sēdiet pa divi.
Vai šī kamera ir jūsējā?
Viņas veido dokumentālo filmu Sārai Mani kundzei.
Labi.
Neuztraucieties.
Mēs visi šeit pulcējamies no dažādām aktīvistu grupām.
Mēs satikāmies, kad pie varas nāca talibi,
protestējot pret jauno režīmu.
Pirms tam cita citu nepazinām.
Mūs saveda kopā cīņa par mūsu tiesībām.
Sieviete, kas guva labumu, daudzus gadus izmantojot mūsu vārdu
izveda no valsts visu savu ģimeni
un tagad viņa lobē, lai talibu valdība tiktu oficiāli atzīta.
Kādēļ talibi būtu oficiāli jāatzīst?
Saka, ka talibi esot Afganistānas realitāte.
Realitāte, kura jāpacieš.
Daži saka, ka mūsu organizācija esot haotiska, bet ir tieši otrādi.
Tā ir daudzveidīga. Mums ir dzejnieces un rakstnieces.
Mēs ikvienai dodam iespēju izteikt savu viedokli par saukļiem,
protestu laiku un vietām.
Mēs nēsājam krāsainu apģērbu, augstpapēžu zābakus un lietojam smaržas.
Mēs brīvi elpojam un izklaidējamies parkā.
Dāmas, vai drīkstu?
VAHIDA RAKSTNIECE
Es runāju ar kādu sievieti,
kura teica, ka mums būtu jāraksta pašām sava vēsture.
Viņa uz mani atstāja dziļu iespaidu.
Vēlos uzbūvēt bibliotēku,
lai iedrošinātu sievietes kļūt par rakstniecēm,
lai tās uzrakstītu savus stāstus.
Uzskatu, ka vēl neesam pienācīgi novērtētas visā pasaulē.
Šoreiz ikvienam vispirms jāpieņem,
ka sievietes pāršķirs šīs revolūcijas lappuses.
Otrkārt, jāsaprot, ka šī revolūcija ir pilsoniskā revolūcija.
Kādēļ? Tādēļ, ka citas revolūcijas, kuras paļāvās uz varu,
ieročiem, vardarbību, karošanu un cilvēku nogalināšanu, neizdevās.
Tagad cenšamies nobruģēt ceļu uz pilsonisko revolūciju.
Domu revolūciju ar mūsu jaunatnes vienotību
un ar savstarpēju pieņemšanu.
- Sveika, kā klājas? - Laipni lūgta.
Vai viss kārtībā?
Ļoti priecājos, ka esi šeit.
Es arī.
Kā klājas, vai viss ir labi? Lūdzu, necelieties.
Kas jauns? Vai atnesi mūziku?
Zvēru, es to lejupielādēju, bet aizmirsu atnest.
Šajā ierobežotajā Afganistānas sabiedrībā
sievietes vienmēr ir upuri.
Jaunais režīms mēģināja anulēt Šarifas laulības apliecību,
jo viņai bija darbs.
Viņi jautāja, kādēļ viņa strādā.
Vai viņi minēja, kādēļ viņai nevajadzētu strādāt?
Viņi droši vien minēja iemeslu?
Sievietēm vajadzētu strādāt un studēt,
viņām nebūtu jādzīvo zem hidžāba, iesprostotām mājās.
Viss iet uz leju.
Viņas vīrs teica, ka viņš nesniegs šķiršanos.
Ka viņa sēdēs mājās,
līdz viņas mati kļūst balti kā zobi.
Dažas sievietes mūžīgi gaidīs
vīriešus, kuri viņas pamet.
Afganistānā sievietes ir vergi.
Veļas mašīna ir salūzusi, jo tā tika par daudz lietota.
Netīrā veļa jau divus mēnešus stāv sakrauta kaudzēs.
Parasti es izmazgāju drēbes un izkarinu tās pagalmā žāvēties.
Šeit ir mežonīgs suns,
kurš mūs, iespējams, apēdīs, ja to palaidīs brīvībā.
Nedomāju, ka mūsu kārta pienāks
ātrāk nekā pēc mēneša.
Laiks ir briesmīgs, tādēļ nevaram ārā ar rokām mazgāt veļu.
Ir pārāk auksti.
"Nesen kāds feisbukā izveidoja kontu uz mana vārda.
Viltotajā kontā es tiku apgānīta,
tika izmantotas manas personīgās fotogrāfijas,
kuras tika uzņemtas mūsu grupas sapulcēs.
Pēdējās dienās jūtos iztukšota.
Grupā uzvedos klusi, nemaz nebiju aktīva.
Meitenes izmisīgi centās atklāt, kurš izveidoja šo kontu, uzlauzt to.
Viņām tas beidzot izdevās, taču noziedznieks izveidoja jaunu kontu
un izmantoja bildes, kuras es uzņēmu ar franču žurnālistiem.
Viņi man draudēja.
Tagad uztraucos par to, kas varētu notikt.
Ka šo viltus kontu sērija
varētu par mani radīt nepareizu priekšstatu.
Esmu pateicīga visām manām māsām,
kuras bijušas līdzās, kuras jūt man līdzi."
KATŪLA BIJUSĪ SKOLOTĀJA
Negribu būt no jums visām atrauta, nekad.
Man mājās ir talibs.
Es jums jau stāstīju, ka manā mājā dzīvo talibs.
Varu jums parādīt,
cik stipri viņš mani ir piekāvis.
Pat cietumos sievietes tik stipri nepiekauj, cik viņš mani.
Esmu tikai cilvēks, cik ilgi vēl spēšu ciest?
Dienā es cīnos par brīvību, bet naktī mani sit.
Es piesaucu brīvību visām sievietēm,
jo mani pašu spīdzina.
Viņi atnesa uz veikalu manu fotogrāfiju un teica:
"Mums jāsatiek šī sieviete."
Neuztraucies, viss būs labi. Tu esi cīnītāja.
Esam nākamā gada prezidentes.
Mums ir draudzenes, kuras cīnās.
Man pirmajā vietā ir Dievs, un tad jūs, meitenes.
Ardievu, esi uzmanīga.
Maize...
Brīvība...
Ir labi. Pazūdam, atstāj, kā ir.
MAIZE, DARBS, BRĪVĪBA
Dučiem sieviešu protestē
pēc ekonomikas sabrukuma un izraisītās nabadzības.
Viņas vēlas, lai Islāma Emirāts kaut ko dara lietas labā,
ļaujot viņām strādāt politiskajā administrācijā,
atļaujot darboties ekonomikā
un dodot iespēju turpināt studijas.
Šodienas demonstrācija parādīja mūsu bezpalīdzību.
Sievietēm nav atļauts strādāt
un pelnīt naudu...
Vai uzklāji galdu? Uzklāji galdautu?
Nomazgāji rokas?
Situācija kļuvusi tik šausmīga, ka jūtu, man jāpievienojas meitenēm.
Iešu pa kluso ārā, pret vecāku gribu.
Mēs ejam iepirkties Ziemas saulgriežu svinībām.
Savācām visu naudu cepurē.
Ap simts dolāru, kas ir apmēram 20 afgāņu.
- Ko jūs vēlaties nopirkt? - 4 kilogramus granātābolu.
Mēs kopā esam 35, tādēļ ņemsim 5 kilogramus.
Nolādēts, viņiem nav riekstu!
Ko jūs vēlaties nopirkt? Šeit nav lielas izvēles.
Mums visām bija plāni Ziemas saulgriežu svinībām.
Mēs vienmēr esam izrādījušas godu Ziemas saulgriežiem.
Taču tagad visas esam bēgles, kas izkaisītas pa pasauli.
PRIECĪGUS ZIEMAS SAULGRIEŽUS!
Viņas no mums neizspruks - tās, kuras aptraipījušas musulmaņu hidžābu.
SIEVIETĒM IR TIESĪBAS BALSOT UN IEGŪT IZGLĪTĪBU.
Kad talibi salauza slēdzeni un uzlauza durvis,
meitene izdauzīja balkona stiklu
un izlēca no balkona.
Palīgā!
Manā mājā ir talibi, un mājā ir manas māsas!
TAMANA AKTĪVISTE
Mēs nevēlamies atvērt durvis!
Ja gribat aprunāties, lūdzu, nāciet rīt.
Mēs nevaram jūs šovakar ielaist pie šīm meitenēm.
Mēs nevēlamies atvērt durvis!
Palīgā, palīgā!
Mēs nekad nepiedosim tām,
...kuras apkaunojušas hidžābu.
Mēs viņas uzskatām par prostitūtām.
Varu derēt, ka viņi uzņems video ar Tamanu
un piespiedīs viņu pateikt, ka tas viss bijis pārpratums.
Jums ir kādas pretsāpju zāles, ko man iedot?
#ATBALSTIET AFGANISTĀNAS SIEVIETES.
Priecājos, ka beidzot piedalos,
pārstāvot sieviešu balsis.
Vai tu, lūdzu, varētu uzrakstīt šos teikumus?
Rakstu: "Atbalstiet sievietes."
Turiet roku šādi.
Atbalstiet Afganistānas sievietes.
Pasakiet vēlreiz, visi kopā.
Atbalstiet Afganistānas sievietes.
#ATBALSTIET AFGANISTĀNAS SIEVIETES.
Man rakstīt "kur ir?" vai "kur atrodas?"
KUR ATRODAS TAMANA UN VIŅAS MĀSAS?
Ikviena no mums pārstāv mūs visas.
Atbrīvojiet gūstekņus, kliedējiet neziņu.
Kur atrodas Tamana ar savām māsām, Parvana?
Noņemiet maskas, uzņemsim fotogrāfiju.
Šādu fotogrāfiju?
Nofotografēsimies.
NEESIET MUĻĶI, ATBRĪVOJIET IESLODZĪTĀS SIEVIETES
Beidzot ir pienākusi mūsu kārta.
Dienām ilgi esmu šurp nākusi, bet nekad nebija īstais brīdis.
Tagad ir mana kārta mazgāt veļu.
Esmu izmazgājusi un izžāvējusi veļu,
jo ārā ir tik auksti.
Turklāt līst lietus.
Aiznesīšu to uz savu istabu.
Zarifa Salangī atgriezās Afganistānā.
Es teicu, ka dažas sievietes atbalsta talibus,
bet jūs man neticējāt.
Vai atnāksi atkal pie mums?
Šodien iešu uz savām mājām.
Kur mana jaka?
Paliec pie mums, ārpusē ir bīstami.
Tā kā talibi šobrīd meklē sieviešu aktīvistes,
vienu nakti palikšu savās mājās, nākamajā naktī pie jums.
Tad pie Leilas.
Atā, saldumiņ.
Dārgā Šeherezade, atā.
Aizslēdziet durvis. Neveriet nevienam vaļā.
Ja kāds jautā par jūsu tanti Zahru Mohamadi,
sakiet, ka tādu nepazīstat.
Ja kāds jautā skolā, jūs nedrīkstat neko teikt.
Neesmu nopirkusi jaunu apģērbu.
Atvedu visas drēbes no Kabulas.
Ja kādreiz kļūšu iedomīga, atcerēšos, kāda biju tagad.
Kad man pie dvēseles bija tikai 20 afgāņi.
Nekad neaizmirsīšu.
Un 5 dolāri, kurus šeit saglabāju veiksmei.
Pagājuši 5 mēneši, kopš ierados Pakistānā.
Mana ģimene palika Kabulā.
Tik daudz sāpju rodas...
...no tā, ka biju spiesta pamest savu dzīvi.
Sāpes par to, ka esmu bēgle, ka esmu gūstekne.
Bez mājām, nabadzībā.
Par negācijām, kuras saņem meitenes, manas draudzenes.
Sāpes par zaudēto dzimteni.
Sāpes par to, ka mana ģimene atrodas gūstā
pie izvirtīgākajiem cilvēkiem uz zemeslodes.
Tā visa ir par daudz.
VĒLAMIES IZTEIKSMES BRĪVĪBU
VĒLAMIES SIEVIEŠU TIESĪBAS
PIEPRASĀM VIENLĪDZĪGAS TIESĪBAS SIEVIETĒM UN BĒRNU TIESĪBU AIZSARDZĪBU
Cik saukļu tika sadrukāti?
Divpadsmit.
Šodien mums ir demonstrācija aiz Sieviešu lietu ministrijas.
Vakar vakarā man piezvanīja talibi.
Viņi jautāja manu vārdu un prasīja, vai atcelšu protestus.
Atbildēju, ka neesmu atbildīga par visām pulcēšanās reizēm.
Viņi teica, ka esmu atbildīga par teroristu uzbrukumiem
un ka man jāatceļ protesti.
Teicu, ka es par tiem neatbildu.
Viens no viņiem sacīja: "Tiksimies rīt vienos."
Atbildēju: "Jūs man draudat? Nogalināsiet mani?"
Viņš teica: "Tad redzēsi."
Jautāju: "Kādēļ zvanāt?" Viņš: "Jo tu esi bēdīgi slavena."
Ierakstu šo video gadījumam, ja ar mani kaut kas notiek,
tad zināsiet, ka pie tā vainojami talibi.
Mēs esam izglītota paaudze, tādēļ viņi no mums baidās!
SIRDSAPZIŅA KLUSĒ AUSĪ IR VATE
Mēs cīnāmies par izglītību. Cīnāmies pret tumsonību.
Mēs neesam kā sievietes pirms 20 gadiem.
Esam izglītotas sievietes, kuras neklusēs bailēs no talibiem.
Nākamā Afganistānas prezidente būs sieviete.
Šodien mūs apspiež.
Viņi no mums baidās pat tad, kad esam tukšām rokām.
Vēlamies brīvību, vēlamies darbu, vēlamies brīvību, vēlamies maizi!
Darbu, maizi, brīvību!
Darbu, maizi, izglītību!
MAESTRO JALALA BALSS SASAUCAS AR TAUTU
Esam atnākušas uz demonstrāciju.
Protams, talibi ir šeit, bruņoti.
Viņi mūs ir aplenkuši, bloķē mūsu protestu.
Situācija ir slikta. Šeit ir militāristi.
Viņi mūs bloķē.
Viņi laiž asaru gāzi, grib mūs padarīt aklas.
Zahra?
Vakar Kabulā bija apokalipse.
Daktere Zahra Mohamadi tika arestēta.
Arestēja vēl septiņas meitenes
papildus tām 12, kuras tika arestētas pirms trim dienām.
Pirms trim dienām 40 meitenes centās aizbēgt uz tuvāko slēptuvi.
Dažām izdevās izbēgt, taču talibi 12 no viņām noķēra.
Lai Dievs stāv viņām klāt, tiem mežoņiem nevar uzticēties.
Nekad nevar zināt, ko viņi nodarīs jaunai meitenei.
Lai Dievs palīdz šīm meitenēm.
Lai Dievs viņām palīdz.
Visapkārt mākoņi, migla un lietus.
Šodien dažas aizbrauca.
Marjama, Sahara, Baktaša, Razma un Rahela.
Mana sirds tika sagrauta tūkstošo reizi.
Kopš Kabulas krišanas ik dienu izjūtam šo postu.
Man riebjas šī istaba.
Nebiju domājusi, ka man viņu tik ļoti pietrūks.
Viņi citu pēc cita pazemo manus ļaudis.
Nogalināja mūs acumirklī todien, kad pārņēma mūsu resursus.
Vienā naktī mūsu sapņi pārvērtās putekļos.
Ik sekundi izjūtam agoniju
par dzimtenes pamešanu.
Mēs nekur neiederamies, mēs neko nevaram gribēt.
Nav jēgas neko pirkt,
jo mēs nezinām, cik daudz varēsim paņemt līdzi.
Mums nekā nav. Ir pārāk smagi.
Man bija dažas draudzenes, bet visas šovakar aizbrauca.
Ja talibi pārmeklēs manu māju, kad būšu tur...
...nespēju iedomāties.
Tādēļ nevēlos vairs atrasties mājās,
ja nu viņi gadījumā ierodas to pārmeklēt.
Es baidos.
Pirms pāris dienām sānielā nogalināja kādu meiteni.
Vai tas ir pareizi?
Vai tas nav biedējoši?
Biju plānojusi braukt studēt uz citu valsti.
ICCR stipendija.
Kurā gadā tas bija?
Vairums cilvēku Afganistānā saņem ārzemju pases ceļošanai,
bet es saņēmu studijām.
Kad tas bija?
2020. gadā, 2020. gada beigās.
Darbiniece, kura noformēja man pasi,
brīdināja mani, lai neizmantoju šādu fotogrāfiju.
Viņa teica, ka gadījumā, ja talibi atgriezīsies, man būs nepatikšanas.
Nedrīkstu teikt savai ģimenei, ka piedalos protestos.
Mamma mani izmetīs no mājas,
un tad kur es šādos apstākļos varu iet?
Šobrīd talibi neļauj sievietēm iziet no mājas bez pavadoņa.
Afgāņu sieviešu apklusināšana ir nehumāna.
Mūs neiebiedēs un nepiespiedīs klusēt.
Viņi nevar apslāpēt mūsu balsis.
Mēs atbalstām jebkuru balsi, kas atskan jebkurā Afganistānas pusē.
Atbrīvojiet Zahru Mohamadi!
Viņi aizvēra pamatskolas meitenēm, un visi klusēja.
Aizvēra universitātes meitenēm, visi klusēja.
Viņi ir lieguši meitenēm jebkādu izglītību.
Nav citas izejas kā vienīgi pašnāvība.
Nost ar talibiem!
Jūs esat briesmoņi!
Izglītība ir mūsu tiesības,
mēs neatkāpsimies!
BRĪVĪBA IR IKVIENAS SIEVIETES TIESĪBAS KOPŠ DZIMŠANAS
Šarifa, ejam. Pietiek!
Šarifa, ejam.
Es tevi mīlu, mīļā māsa.
Viņi tevi stipri sita?
Paldies Dievam, tu esi mājās.
Paldies Dievam, paldies Dievam.
Man uz brīdi jāapsēžas.
Es redzēju Tamanu, viņi to sadauzījuši zilu.
- Tu redzēji savām acīm? - Viņi piekāvuši Tamanu.
Kad Tamana pienāca un mani apskāva, es uz viņu paskatījos un teicu:
"Kur es esmu tevi redzējusi?" Tikai vēlāk viņu atpazinu.
Es redzēju Parvanu. Morsalu atbrīvoja līdz ar mani.
Paldies Dievam, paldies Dievam.
Kādēļ viņi paturēja Tamanu un Parvanu?
Viņi tās ir tik stipri piekāvuši.
- Vai tevi stipri sita? - Nē, mani neviens nesita.
Tās meitenes ir no Panšīras.
Varbūt tas tādēļ, ka viņas ir no Panšīras.
Gribam, lai talibi pamet mūsu valsti.
Gribu, lai šis mirklis būtu tikai slikts sapnis.
Kādu dienu mēs pamostos un ieraudzītu ielās
mūsu karogus un mūsu policiju.
Lai dzīvo Afganistāna!
Atbrīvojiet Tamanu un Parvanu!
Darbs, maize, izglītība!
Vēlamies talibu nāvi!
Vēlamies atkal atvērt skolas meitenēm un sievietēm!
Darbs, maize, izglītība!
Meiteņu mērķis nav teikt, ka nevēlamies hidžābu, mēs to vēlamies.
Bet hidžābs nav čadors,
hidžābs ir apģērbs, kas atsedz mūsu rokas un pēdas.
Vai tas ir iemesls sagūstīt Tamanu un Parvanu Arianu?
Pietiek. Mēs esam noguruši!
Talibi, talibi, cilvēktiesību pārkāpēji!
Taisnību! Taisnību! Esam noguruši no jūsu noziegumiem.
Nebaidieties, mēs esam kopā.
Nepareizajā vēnā.
Tā nav iekšā.
Lūdzu, pietiek. Pietiek! Sāp.
ZAHRAS TĒVS
Tā kā tu biji arestēta, es nevaru rādīt savu seju.
Zinu, ka ir daudz aktīvu sieviešu.
Daudzas no tām izmisīgi cīnījās un tika par to arestētas.
Necietīšu to savā ģimenē.
Vectēvs daudz runā, man jau sāp galva.
Mans tēvs teica, ka viņa meita varbūt šķiet varone
citiem un pati sev.
Bet es esot darījusi kaunu sev un savai ģimenei.
Man šausmīgi sāp galva. Nu jau pietiek. Pietiek.
Kādēļ viņš tik daudz runā?
Zahra, nāc, pastāvi aiz durvīm, lai Omids tevi neredz.
Paldies par tavu atbalstu.
Vienmēr būšu tev līdzās. Esi par to droša.
SIEVIEŠU NĪŠANA IR PROGRAMMA, HIDŽĀBS IR AIZBILDINĀJUMS.
Izglītība, darbs un brīvība ir mūsu tiesības.
Sievietes ir puse no sabiedrības.
Nē, raksti šādi-- Sievietes ir puse no sabiedrības.
Darbs, izglītība un lakatu izvēle ir mūsu tiesības.
Mūsu pamattiesības.
Rokraksts ir labs.
Labi, tūlīt nākšu.
Labi, paldies.
Zvanīja Marzja, esmu gatava doties. Labi, māmiņ?
Dari, ja vajag. Tu mani tāpat neklausi.
- Nav mana darīšana. - Vai tad tu par mani nelūdzies?
Es lūdzos, lai tu nomierinātos, bet tev vienalga, ko es saku.
Nevaru naktīs gulēt.
Esmu ārkārtīgi noraizējusies par tevi,
pat tad, kad uz pusstundu aizveru acis.
Esmu uzmanīga.
Nēsāju masku, nēsāju garu kleitu.
Ko vēl es varu darīt? Ko?
Nezinu.
Dari, kā vēlies.
Taisnību, taisnību!
Mēs esam nogurušas no ierobežojumiem.
Mēs apvienojam savas balsis.
Kur ir Alia?
Kādēļ nogalinājāt Zeinabu?
Taisnību, taisnību!
Esam nogurušas no ieslodzījuma.
Cilvēki glezno uz sienām, lai glābtos no garlaicības.
RAIHANA AHMADI
Šis ir mans gleznojums.
Taranoma Džī.
Kādu dienu man nebija, ko darīt, tādēļ atnācu šeit un uzgleznoju.
Šeit uzrakstīju tautasdziesmas vārdus.
"Mīlu tevi par visiem tiem cilvēkiem, kurus neesmu redzējusi."
"Esmu tev atdevusi savas slimības un aizņēmusies no tevis veselību."
Uguns un gaismas svētki norisinās gada pēdējā trešdienā.
Katru gadu mēs kurinām ugunskuru un lecam pār to.
Atlaižot visas aizgājušā gada raizes.
Laimīgam, veselīgam Jaunajam gadam.
Mēs aizlūdzam par brīvu, atjaunotu Afganistānu jaunajā gadā.
Lai mūsu valsts tiktu izrauta no ienaidnieka nagiem,
lai varam mierīgi dzīvot zem Afganistānas karoga.
MAIZI, DARBU, IZGLĪTĪBU. ATBRĪVOJIET IESLODZĪTĀS MEITENES.
IEDIBINIET TAISNĪBU. BRĪVĪBU.
Paldies Dievam, jūs esat brīvībā.
Iziesim ārā, dārgā Zahra. Iziesim pastaigā, izklaidēsimies.
Vai piekrītat? Jums nepieciešams svaigs gaiss.
Kādēļ uzklājāt tik daudz kosmētikas?
Mēs viņai likām uzkrāsoties.
Šodien ir otrā diena, kopš iznācu no cietuma.
Šodien jūtos nedaudz labāk.
Esmu šeit kopā ar Vahidu, Morsalu un manu mammu.
Šokufa, šie zobi ir jāizrauj,
bet man struto augšējie zobi.
Talibi ir apņēmušies ar savu spiegu palīdzību
izraisīt nesaskaņas meiteņu vidū.
Viņi izplata liekulību.
Viņi arestē meitenes drošajās mītnēs un piespiež viņas atzīties.
Dažas meitenes aktīvistu grupās
slepeni strādāja talibu labā.
Tas mani tik ļoti saniknoja,
tas bija tik satraucoši,
ka es pametu šo kustību.
Esmu tik nogurusi.
Zinu, ka man vajadzētu doties prom no Kabulas.
Taču man tas būtu ļoti smagi.
Būt prom no Kabulas un Omida varētu būt pārāk grūti.
Vēlos samta ziemas kleitu.
- Kādam vecumam? - Četriem dažādiem vecumiem.
Divpadsmit, astoņus, piecus un trīs gadus vecām meitenēm.
Meklēju greznākas kleitas.
Uzvelc tu arī.
Paturiet šo apģērbu par piemiņu, labi?
Šī ir pēdējā reize, kad ciemojos jūsu mājā.
Lūdzu, satīriet.
- Kam pieder šīs zeķes? - Manējās, tās ir manas.
Došos kaut kur noslēpties.
Neviens nezinās, kur. Pat mans tēvs ne.
Tikai Omids. Tā, lūk.
Paņem līdzi šo cepumu.
Tas ir tev.
Manu mīļumiņ, nāc, apskauj mani.
Mans dārgais Omids.
Vai vari zem tā uzzīmēt sirdi?
DĀRGAIS OMID, ARDIEVU, LĪDZ MĒS ATKAL TIKSIMIES!
Neraudi. Lūdzu, neraudi.
Tagad, kad nevaru strādāt birojā,
man jāatrod veids, kā būt aktīvai mājās.
Ir garlaicīgi, bet tas ir labāk nekā nekas.
Tas man palīdz aizpildīt laiku.
Zahrai bija intervija.
Varbūt viņa dosies prom pirms mums vai ar mums, mēs nezinām.
Mums bija atvadu ballīte.
Jauku ceļojumu.
Spēcīgas sievietes vienmēr ir vientuļas.
Neaizmirsti, sievietes kļūst spēcīgākas vientulībā.
Es tevi ļoti mīlu.
Es tevi mīlu.
Ardievu...
Aizbrauca.
Viņa izdzīvoja šajā tuksnesī, mēs atgriežamies drošās mītnes ieslodzījumā.
Visiem piederumiem pirms lietošanas jābūt tīriem.
Iedomājieties, ka tos izmantojat savā mutē.
Lūdzu ievērot šīs klīnikas principus.
Ja nestrādāsiet atbildīgi, klīnika paliks bez pacientiem.
Sirds lūst, pametot klīniku.
Bet vēl svarīgāk - kā man pamest savas draudzenes?
Manas mīļās biedrenes, kuras sastapu cīņas ceļā.
Bija ļoti smagi atvadīties no manām cīņu biedrēm.
Es nāku no konservatīvas ģimenes.
Es cītīgi mācījos, kļuvu par ārsti
un spēju saglabāt darbu par spīti ļoti tumšam laikam manā valstī.
Nespēju pieļaut domu,
ka talibi to, iespējams, nodedzinās līdz ar zemi.
Visu, kā labā esmu strādājusi.
Vakar pie mums pienāca drošās mītnes darbiniece, lai pateiktu,
ka mēs šeit vairs nevaram palikt.
Mums bija jādodas prom.
Mēs esam šausmīgā situācijā.
Mums pat nav naudas. Kaut mums būtu nauda.
Mūsu ģimenes ir Kabulā, un viņu vīzas vēl nav gatavas,
situācija kļuvusi vēl pretrunīgāka.
Katra vīza maksā 450 dolārus,
mūsu norunātā tikšanās jau piekto reizi ir atcelta.
Ja ar to vēl nebūtu gana,
šī automašīna ir pēdējais mēsls, tā visu laiku noslāpst.
Mēs izjūtam savu nabadzību.
Mums nav, uz ko paļauties.
Neviens, izņemot Dievu, mums nepalīdzēs.
Šī ir mūsu posta un bēguļošanas kulminācija.
Mēs pat esam nogurušas no raudāšanas.
Man vairs nav asaru.
Kopš vakardienas klīstam pa ielām kā klaiņojoši suņi.
Zvēru pie Dieva.
KLĪNIKAS DROŠĪBAS KAMERU IERAKSTS
Skat, skatieties tur. Baidos, ka tā ir nolaupīšana.
Vienam no viņiem bija ierocis.
Omid, paskaties uz šo mašīnu. Tās logi ir necaurredzami.
Redzēju, kā Zahra iekāpj šajā automašīnā.
- Tā ir tava sieva? - Jā.
Patin nadaudz atpakaļ. Gribu vēlreiz pārbaudīt.
Viņš atnāca un jautāja, kur ir daktere Zahra, un tad aizgāja.
- Vai viņš atgriezās? - Jā.
Vai varam būt droši, ka video laika zīmogs ir precīzs?
Protams, auto logi ir aptumšoti.
Ir gandrīz neiespējami redzēt tiem cauri.
Palaid ierakstu.
Ir pagājuši vairāki mēneši,
kopš daktere Zahra Mohamadi pazuda no sava biroja.
Neviens nezina, kur viņa atrodas.
Ir pagājis gads kopš skolu un augstskolu slēgšanas.
Kopš visas afgāņu sievietes ir mājās.
Ir pulksten 3 naktī.
Dažkārt naktīs es pamostos, un tad glāze karsta ūdens,
pildspalva un grāmata ir manas sabiedrotās vientuļos brīžos.
Mēs joprojām esam pakļauti talibiem.
Situācija ir drūma. Kabula ir pilnībā izpostīta.
Man visa pietrūkst.
Ilgojos pēc dienām, kad meitenes nēsāja krāsainus apģērbus,
nevis melnus.
LAI TICĪGIE PAĻAUJAS UZ ALLĀHU.
Mans noziegums ir tāds, ka es lūdzos pēc taisnības.
Man šeit ir jāslēpjas, jo es pieprasīju brīvību.
Es pieprasīju brīvību sievietēm
un savai dzimtenei.
Man jābūt prom no savas ģimenes.
Bet šis kaķēns vienmēr ir man blakus.
Sievietes-aktīvistes slēpjas tādās vietās kā šī.
Iegaumējiet, jo tas jums noderēs
augstskolas iestājeksāmenā.
Piemēram, es pateikšu teikumu par Afganistānu.
Es domāju par Afganistānu.
Es saku: "Es domāju par Afganistānu."
Kopš 2021. gada 15. augusta tūkstošiem sieviešu izgāja Kabulas ielās,
pieprasot maizi, darbu un brīvību.
Simtiem tika arestētas, mocītas vai nogalinātas.
Daudzas joprojām ir bez vēsts pazudušas.
Zahra, Šarifa un Taranona šobrīd veido jaunu dzīvi ārpus Afganistānas.
Tulkoja: Eva Bērziņa