Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Moren min mener at drømmer avslører framtida.
Få vekk et mareritt ved å fortelle det til vann.
Etter forlovelsesseremonien min drømte jeg om Rawze-i-Sharif.
Folk ba, livet var normalt.
Plutselig slo lynet ned.
Bakerne bar brød i kister.
Plutselig regnet det steiner fra himmelen.
Da jeg våknet, fortalte jeg om drømmen min til regnet.
Å, kamelrytter,
senk farten,
du bærer på sjelen min.
Hun grep hjertet mitt
og tok det.
Medgiften er basert på hvor mye mannen kan betale.
Beløpet er ikke bestemt av sharia-lov.
Etter å ha vært forelsket i to år ble vi forlovet.
Under seremonien var han hos mennene
og jeg hos kvinnene.
- Vil du ha henne? Godtar du henne? - Ja.
- Vil du ha henne? - Ja.
14. AUGUST 2021 ZAHRA OG OMIDS FORLOVELSESSEREMONI
SENERE DEN KVELDEN
Ned med Taliban!
Lenge leve Afghanistan!
15. AUGUST 2021 TALIBAN GÅR INN I KABUL
Allah-o-Akbar!
- Ta en video! - Jeg tar den!
Det er hundrevis av islamske soldater.
De har omringet oss.
Vi er bare 12 kvinner.
Men vi kjemper alt imot.
Jeg sa at jeg tar opp en video, ikke ring.
Det er vel ingen elektrisitet?
ZAHRA TANNLEGE
Denne generatoren er ødelagt.
Fram til nå har ikke Taliban plaget leger.
Men de ba meg fjerne navnet mitt fra klinikkstyret.
Jeg håper jeg ikke må stenge kontoret mitt.
Hvor er maska mi?
EKSAMENSBEVIS – DR. ZAHRA MOHAMMADI (TANNIMPLANTAT-VERKSTED)
Drikk vann på romtemperatur i noen dager.
Kom så tilbake hit.
Jameel, se på kameraet mitt.
Vi har vært her siden klokka seks i går...
Få se ansiktet mitt.
TARANOM AKTIVIST
Vi har ventet på flyplassen siden klokka seks i går.
Vi prøvde mange porter, men kom ikke gjennom.
Måtte Gud hjelpe oss.
Vi var 30 eller 40.
Halvparten ble skuffet og dro hjem.
De andre holdt ut.
Måtte Gud hjelpe oss.
Dere to, vær forsiktige!
Dere har et spennende minne.
Dere er bare barn.
RAHELA AKTIVIST
Rahela, Zohra, Farzana, Mina og jeg.
Og denne veien, mennene. Sami...
Se på meg, kjære Jameel!
Vi venter ennå.
Vi har prøvd hver eneste port, men lyktes ikke.
Dette er port én, og den er overfylt.
Dessverre bruker de tåregass.
Det er ennå stort kaos, eksplosjoner...
Hallo til en deprimert og fordreven by.
Kabul.
SHARIFA TIDLIGERE OFFENTLIG ANSATT
Forrige måned ble det afghanske flagget fjernet fra kontoret mitt.
Og jeg måtte bli hjemme.
Demonstrasjonen vår ble stoppet
av personer fra Departementet for dyd og laster.
Mens tre fra Taliban slo meg hardt,
blandet de andre jentene seg.
Jeg skrek mot Taliban.
Nå er vi spredt i taxier.
TANNLEGEKLINIKK STOMATOLOG
Skiltet er inne.
DR. ZAHRA MOHAMMADI STOMATOLOG
Pass på at det vender mot gata.
Jeg gjør alt du ber om.
Pass på at sveisingen er sterk nok
til at vind og regn ikke skader det.
Jeg skal forberede meg.
Hva annet trenger du?
Ikke vær redd. Jeg er straks tilbake.
Kom tilbake så snart som mulig.
Arbeid, brød, utdanning.
Taliban har bedt kvinner være hjemme.
Vi får ikke demonstrere, ellers blir vi arrestert.
Men vi lar oss ikke stilne.
Vi vil demonstrere for kvinnene som er fengslet.
Hva skal jeg skrive?
Det gjør vondt i hånda. Jeg kan ikke skrive.
Frigi de opposisjonelle jentene.
Vent, påskuddet er...
La oss skrive dette: "Stopp arrestasjonene!"
Alle har rett til å saksøke.
DR. ZAHRA MOHAMMADI UTFORMER SMILET DITT
Når jeg går på fine restauranter med Omid, og de er tomme...
...ber han meg late som om vi er i London.
Når vi kommer ut, sier han at vi er i Afghanistan igjen.
For tida er min eneste glede å lære moren min å lese
og å hjelpe broren min med skolearbeidet.
- Skrev du det ned? - Ja.
I 2019 publiserte Washington Post
en del av de hemmelige dokumentene om amerikanerne i Afghanistan,
kjent som Afghanistan-papirene.
Forstår du?
Det lukkede afghanske samfunnet
ga amerikanske selskaper den beste muligheten
til å overta en stor del av amerikanske midler.
Fox News kaller det uventede fordeler.
- Hva er dette ordet? - Det stod at internett...
Internett selges i tusenvis av butikker i Storbritannia.
Jeg tror det står at ingenting vokser fortere enn internett...?
Det skal ikke være mellomrom her. Begynn på nytt.
Gå forsiktig på gata.
Taliban arresterer ennå jenter.
Ingenting fungerte.
Vi banket på hver eneste port, men ingen åpnet.
De godtok ikke noen av dokumentene vi viste.
Vi må bli og kjempe. Det er eneste mulighet.
Utdanning, arbeid, frihet!
Ikke slå meg.
I dag demonstrerte kvinner frivillig...
ELIMINERING AV KVINNER = ELIMINERING AV MENNESKER
...mot nedlegging av skoler
og at lærere ikke får jobbe.
Dessverre ble demonstrasjonen voldelig.
Likevel står alle kvinner sammen.
Ned med terroristene!
Nå må jenteelever i 12. klasse
være hjemme.
De drømte om å bli leger, ingeniører, lærere.
Om å tjene hjemlandet sitt.
Det er tragisk at jentene må være hjemme.
De hadde drømmer.
VI BØR HA RETT TIL UTDANNING OG ARBEID
Arbeid, brød, utdanning!
Ned med fattigdom og elendighet!
Ikke gjør utdanning politisk!
Vær så snill, jeg er journalist...
Det er så mange urettferdige restriksjoner.
De lar oss ikke demonstrere ordentlig.
Siden begynnelsen av bevegelsen vår
har de villet stoppe oss
med pisker og kjepper.
Som dere ser, ble flere journalister slått.
Jenter, kom denne veien.
Inn i bilen!
Han snakker til deg. Inn i bilen!
Jeg vil ikke.
Få henne inn i bilen!
- Jeg tar dere til politistasjonen. - Hvor?
Greit, og hva så?
- Terroriserer dere kvinner? - Hold kjeft!
Er du liksom så tøff?
Jeg ba deg holde munn. Jeg dreper deg nå, her!
Så drep meg!
Han gjør meg ikke noe!
Det vil du ikke!
Hvorfor stengte dere universitetet?
Hold kjeft, ellers dreper jeg deg.
Så drep meg! Dere stengte universiteter og skoler,
bare drep meg!
Ro deg ned. Det er politimesterens ordre.
Er du liksom mektig som arresterer kvinner?
Du er desperat etter makt over oss.
Talibans arrestasjoner av kvinnelige demonstranter i det siste...
I går marsjerte ei gruppe jenter i gatene i Kabul
der de holdt plakater med krav om arbeid
og økonomisk uavhengighet for kvinner.
Offentligheten er bekymret for tilstanden
til kvinnene som har blitt arrestert.
Jeg er stolt av jentene som deltar i demonstrasjoner.
Men mamma lar meg ikke bli med dem.
Nesten klar.
Hvor er skoene mine?
Jeg gikk med dem. De er her.
Været er varmere i dag, ikke sant?
Ta noen bilder av meg som kjeder meg hjemme.
Å gå opp på taket for å se meg rundt
er en trist løsning for lengslene mine.
Jeg er så lei av dette.
Jeg savner alt jeg hadde.
Jeg savner turene våre.
Vi har ikke rett til å arbeide.
Vi har ikke rett til å studere.
Alt har blitt tatt fra meg.
Fra andre kvinner,
fra mine medkrigere og medreisende.
For tida går jeg bare opp på taket og ned til hjemmet mitt.
"Pokkers dårlige humør, dårlige år og ensomhet.
Og våren, som er tortur, hvor er du uten meg?"
Vil du ta bilde av meg?
Jeg kunne ikke bli her av mange grunner.
Dessverre må jeg dra til Pakistan.
Jeg skal filme livet mitt fra jeg ankommer.
Sekund for sekund.
Måtte historien huske at en gang
var slik grusomhet tillatt mot afghanske kvinner.
Foran FN.
Foran menneskerettighetsorganisasjoner og hele verden.
Foran land som fordømmer hardhjertethet
og roper på demokrati.
Afghanske kvinner har blitt ofre for politikk overalt.
Jeg må flykte.
Hallo og hei...
Her ser du sletter, ørkener og siv.
Dette er skjulestedet vårt og boligen.
Vi bor i denne bygningen.
Den har 10-12 rom,
og hvert rom gir opphold til rundt tre, fire, fem, ti personer.
Denne siden var full av siv,
og det var mange slanger og sjakaler.
Klokka ti begynner de å ule...
Så de siste to dagene
har de brent området for å gradvis redusere det.
Som dere ser, brenner de sivene
slik at dyrene forsvinner.
Vi har ikke vaskemaskin, så klærne våre er skitne.
Vi har ingen kjele til å koke vann.
Vi har ingen TV.
De kom med en, men den var ødelagt og ble kastet.
Vi finner ingen lege.
Jeg har klaget siden i morges,
men ingen har hjulpet oss.
Jeg har en fryktelig tannpine og smerter.
- Hallo, hvordan går det? - Bra, takk.
Alt har blitt så dyrt, og alle tjener så lite.
Du har rett.
Noen sier det blir krig,
andre at det kommer en ny regjering.
Alle har ulike spådommer.
- Det tar aldri slutt. - Nei.
Det tar aldri slutt for Hazara-folket.
Det er forbudt å spille musikk i bilen.
En kvinne kan ikke ta taxi alene.
Mamma er alltid bekymret for meg,
men jeg vil være aktiv,
bli sett.
Så jeg dro for å dele ut mat...
...sammen med venner.
Frue, de har ikke ropt opp navnet ditt. Vent, ok?
Finner du meg om de roper det opp?
Ja, det vil jeg.
Hvem andre er det?
Soraya.
Trekk helt bak. De vil rope opp navnene deres.
Hvorfor forlater du landet?
Livene våre er i fare, men du har alltid maske på.
Så hvorfor drar du?
Jeg er redd for at de én dag vil oppdage
at jeg er på ditt lag.
Det skremmer meg.
Vi har rett til utdanning!
Dere har gitt oss skrekk istedenfor sikkerhet.
Vi vil ikke ha noe med dere å gjøre!
FRIHET FOR AFGHANISTAN
Demonstrantene stod rundt Finansdepartementet,
men journalistene som skulle dekke demonstrasjonen,
ble møtt med det islamske emiratets grusomhet.
Vi er her, som alltid, for å kreve rettferdighet.
Vi vil at jenteskolene
og Departementet for kvinnesaker skal åpnes igjen.
Men i dag har vi et annet mål,
å fokusere på de fryktelige økonomiske forholdene rundt oss.
- Frøken Mohammadi? - Ja.
Hvilken mat er du best til å lage?
Jeg er for opptatt til matlaging.
For eksempel, hvilken mat liker du best å lage?
Ikke for å skryte, men jeg kan lage alt.
Ikke alle er modige nok
til å risikere livet mot terrorisme.
Du kjemper selv om du har blitt truet?
Ja, jeg har blitt truet.
Vi ga livene våre den dagen vi krevde rettferdighet.
Vi ville ha ofret livet for dette landet og folket.
Selv om ikke familien ga meg lov,
demonstrerte jeg fryktløst mot det nye regimet.
Jeg krevde rettigheter som afghanske kvinner ikke engang krever
fra fedrene eller brødrene sine.
Den afghanske kvinnen undertrykkes først hjemme,
av sin far, bror og ektemann.
Dette er gatene i Pakistan.
Og dette er jogi-folket.
Dette er en avskjedsfest for Rahela og Maryam.
De skal dra til Spania
sammen med Sahar og Baktash.
De har invitert alle
på avskjedsfesten sin.
Jenter, ikke vær høylytte på klinikken.
Det er restriksjoner her.
Hva skjer? Hvorfor er det slikt bråk?
Vil dere at de skal oppdage oss?
Hvor mye betaler dere?
Hvor skal jeg sitte? Jeg får ikke plass.
Sitt to og to.
Er dette kameraet ditt?
De lager en dokumentar for Sahra Mani.
Det er ok.
Ikke vær redde.
Her samles vi alle fra ulike aktivistgrupper.
Vi møttes etter at Taliban fikk makten
mens vi protesterte mot det nye regimet.
Vi kjente ikke hverandre før det.
Rettighetskampen førte oss sammen.
En kvinne som brukte navnet vårt i mange år,
tok med hele familien sin ut av landet,
og nå arbeider hun for at Taliban skal anerkjennes.
Hvorfor skulle Taliban anerkjennes?
De sier at Taliban er sannheten i Afghanistan,
en sannhet dere bør tolerere.
Noen har sagt at organisasjonen vår er kaotisk, men det er motsatt.
Den er mangfoldig også. Vi har poeter og forfattere.
Alle får muligheten til å si meningen sin om plakatene
når vi skal demonstrere.
Vi bruker også fargerike klær, parfyme og høyhælte støvletter.
Vi puster fritt og har det gøy i parken.
Mine damer, kan jeg?
WAHIDA FORFATTER
Jeg snakket med en kvinne
som sa at vi burde skrive vår egen historie.
Hun påvirket meg dypt.
Jeg vil lage et bibliotek
for å oppmuntre kvinner til å bli forfattere,
til å skrive sine egne historier.
Jeg føler at vi ikke er anerkjent i verden ennå.
Denne kvelden må alle først godta
at kvinner vil lede denne revolusjonen.
For det andre at revolusjonen er en sivil revolusjon.
Hvorfor? Fordi andre revolusjoner basert på makt,
våpen, vold, krigshissing og drap ikke fungerte.
Nå prøver vi å bane vei for en sivil revolusjon.
En tankerevolusjon, med enheten til ungdommen vår
og der vi alle godtar hverandre.
- Hei, hvordan går det? - Velkommen.
Går det bra?
Jeg er glad du er her.
Jeg også.
Hvordan står det til? Ikke reis deg.
Hva skjer? Tok du med musikken?
Jeg lastet den ned, men glemte å ta den med.
I det strengt regulerte Afghanistan
er kvinner alltid ofre.
Det nye regimet prøvde å oppheve Sharifas ekteskapslisens
fordi hun hadde en jobb.
De spurte hvorfor hun jobbet.
Hadde de en grunn til at hun ikke skulle jobbe?
De nevnte vel en grunn?
Kvinner bør arbeide og studere.
Det er galt at de bare lever under hijaben, hjemme.
Alt er baklengs nå.
Mannen hennes sa han ikke ville ha skilsmisse.
At hun ville sitte hjemme
til håret var like hvitt som tennene.
Noen kvinner venter i en evighet
på menn som forlater dem.
I Afghanistan er kvinner slaver.
Vaskemaskinen er ødelagt fordi den er brukt for mye.
Skittentøy har hopet seg opp i nesten to måneder.
Vanligvis vasket jeg klærne og hengte dem ute til tørk.
Det er en villhund her inne
som antakelig vil spise oss om de slipper ham løs.
Og jeg tror ikke det er vår tur
før om en måned.
Været er fryktelig, så vi kan ikke vaske for hånd ute.
Det er for kaldt.
"Forleden opprettet noen en Facebook-konto i mitt navn.
Den falske kontoen svertet meg
og brukte mine private bilder
som ble tatt i gruppemøtene våre.
Jeg har følt meg satt ut de siste dagene.
Jeg var stille og ikke aktiv i gruppa.
Jentene prøvde hardt å oppdage hvem som stod bak kontoen, hacke den.
De klarte det til slutt, men svindleren laget en annen konto
og brukte bildene jeg tok med de franske journalistene.
De truet meg.
Nå er jeg redd for hva som kan skje.
At alle de falske kontiene
kan skape et falskt bilde av meg.
Jeg er takknemlig for alle søstrene mine
som støttet meg og sympatiserte med meg."
KHATOOL TIDLIGERE LÆRER
Jeg vil aldri skilles fra dere.
Jeg har en Taliban-mann hjemme.
Jeg har alt sagt at en Taliban-mann bor hjemme hos meg.
Jeg kan vise dere
hvor hardt han har slått meg.
Kvinnene i fengsel har ikke blitt slått så mye som meg.
Jeg er bare et menneske. Hvor mye mer kan jeg lide?
Frihetskjemper om dagen og voldsoffer om kvelden.
Jeg gråter for frihet for alle kvinner
siden jeg selv blir torturert.
De tok med et bilde av meg til butikken og sa:
"Vi vil ha tak i denne kvinnen."
Ikke vær redd. Det går bra. Du er kriger.
Vi er framtidas presidenter.
Jeg har krigervenner.
For meg kommer Gud først og så dere.
Farvel, vær forsiktig.
Brød...
Frihet...
Det er bra. Vi stikker, la det være som det er.
BRØD, ARBEID, FRIHET
Mange kvinner har demonstrert
etter den økonomiske kollapsen og fattigdommen.
De vil at det islamske emiratet skal gjøre noe
med arbeidet deres innen politisk administrasjon,
å kunne delta i økonomisk aktivitet
og at kvinner skal fortsette å studere.
Dagens demonstrasjon var mot hjelpeløsheten vår.
Kvinner får ikke arbeide
og tjene penger...
Har du dekket bordet? Lagt på duken?
Har du vasket hendene?
Situasjonen har blitt så alvorlig at jeg må bli med jentene.
Jeg skal snike meg ut mot mine foreldres ønsker.
Vi skal ut og kjøpe ting til yalda-kvelden.
Vi samlet alle pengene i en hatt.
Rundt hundre dollar, altså rundt 20 afghani.
- Hva vil dere kjøpe? - Fire kilo granatepler.
Vi er 35 og skal ha fem kilo av disse.
Fryktelig, de har ikke nøtter!
Hva vil dere kjøpe? Utvalget er ikke stort her.
Vi hadde planer for yalda-kvelden.
Vi viste alltid respekt på yalda-kvelden.
Men nå er vi flyktninger spredt over hele verden.
GOD YALDA-KVELD!
De som fornærmet den muslimske hijaben, slipper vi aldri fri.
KVINNER HAR RETT TIL Å STEMME OG FÅ UTDANNING.
Da Taliban brøt opp låsen og åpnet døra,
knuste jenta balkongglasset
og hoppet utfor.
Hjelp!
Taliban er i huset mitt, og søstrene mine er her!
TAMANA AKTIVIST
Vi vil ikke åpne døra!
Kom i morgen om dere vil snakke.
Dere kan ikke komme nær disse jentene i kveld.
Vi vil ikke åpne døra!
Hjelp!
Vi tilgir aldri dem...
...som fornærmet hijaben.
Vi anser dem som prostituerte.
De vil sikkert ta opp en video av Tamana
og tvinge henne til å si at det var en misforståelse.
Har du smertestillende til meg?
#STØTT KVINNENE I AFGHANISTAN
Jeg er glad for endelig å delta
for å representere kvinners stemmer.
Kan du skrive disse setningene?
Jeg skriver: "Støtt kvinner."
Hold hånda slik.
Støtt kvinnene i Afghanistan.
Si det sammen, én gang til.
Støtt kvinnene i Afghanistan.
#STØTT KVINNENE I AFGHANISTAN
Hvordan skriver jeg "hvor er"?
HVOR ER TAMANA OG SØSTRENE HENNES?
Hver enkelt av oss representerer alle.
Frigi fangene, bekjemp uvitenhet.
Hvor er Tamana og søsteren hennes, Parvana?
Fjern maskene. Vi tar et bilde nå.
Er dette et bilde?
La oss ta et bilde.
IKKE VÆR DUMME, FRIGI FENGSLEDE KVINNER
Endelig er det vår tur.
Jeg har kommet og gått i dagevis. Det er aldri riktig tidspunkt.
Nå er det min tur til å vaske klær.
Jeg har vasket klærne mine og vridd dem
fordi det er så kaldt ute.
Det regner også.
Jeg tar dem med til rommet mitt.
Zarifa Salany dro tilbake til Afghanistan.
Jeg sa at noen kvinner støttet Taliban.
Dere trodde meg ikke.
Kommer du hjem til oss igjen?
I dag drar jeg hjem til meg selv.
Hvor er jakken min?
Bli hjemme hos oss. Ute er det farlig.
Siden Taliban leter etter kvinneaktivister,
overnatter jeg hjemme ei natt og hos deg den andre.
Så hos Leila.
Ha det, vennen.
Kjære Shahrzad, ha det.
Lås dørene. Ikke åpne for noen.
Hvis noen spør etter tanta di, Zahra Mohammadi,
si at du ikke kjenner henne.
Hvis noen spør på skolen, ikke si noe.
Jeg har ikke kjøpt nye klær.
Jeg tok med alle klærne mine fra Kabul.
Hvis jeg blir arrogant, skal jeg huske meg selv slik.
Da jeg kun hadde 20 afghanier.
Det glemmer jeg aldri.
Og fem dollar som jeg sparte som velsignelse.
Det er fem måneder siden jeg kom til Pakistan.
Familien min ble i Kabul.
Mye av smerten min kommer av...
...å måtte forlate livet mitt.
Smerten ved å være flyktning og fange.
Hjemløshet, fattigdom.
Kontroversen rundt jentene, vennene mine.
Smerten over å miste hjemlandet sitt.
Smerten ved at familien din er i hendene
på verdens mest fordervede mennesker.
Det er for mye.
VI VIL HA YTRINGSFRIHET
VI VIL HA RETTIGHETER FOR KVINNER
LIKE RETTIGHETER FOR KVINNER BESKYTT BARNS RETTIGHETER
Hvor mange plakater?
Tolv.
I dag har vi en demonstrasjon bak Departementet for kvinnesaker.
I går kveld ringte Taliban meg.
De spurte om navnet mitt og om jeg ville avlyse demonstrasjonene.
Jeg sa jeg ikke var ansvarlig for alle samlinger.
De sa jeg var ansvarlig for terroristangrep
og at jeg burde avlyse demonstrasjonen.
Jeg sa jeg ikke var ansvarlig.
Én av dem sa: "Vi ses i morgen kl. 13.00."
Jeg sa: "Truer du meg? Skal du drepe meg?"
Han sa: "Du får se."
Jeg sa: "Hvorfor ringe?" Han: "Du er beryktet."
Jeg tar opp denne videoen slik at om noe skjer meg,
vet dere at det islamske emiratet står bak.
Vi er en utdannet generasjon. Derfor er de redde for oss!
SAMVITTIGHETER TIER DE VIL IKKE HØRE
Vi kjemper for pennen og mot uvitenhet.
Vi er ikke som kvinner for 20 år siden.
Vi er utdannende kvinner som ikke tier mot emiratet.
Den neste Afghanske presidenten blir kvinne.
I dag undertrykker de oss.
De er redde for oss, selv med våre tomme hender.
Vi vil ha frihet, arbeid og brød!
Arbeid, brød, frihet!
Arbeid, brød, utdanning!
FOLKET LIKER MESTER JALALS STEMME
Vi er her for å demonstrere.
Selvsagt er Taliban her, bevæpnet.
De omringer oss, blokkerer demonstrasjonen.
Situasjonen er ille. Spesialstyrkene er her.
De blokkerer oss.
De skyter tåregass. De skal blinde oss.
Zahra?
I går var det en apokalypse i Kabul.
Dr. Zahra Mohammadi ble arrestert.
Sju jenter til ble arrestert
i tillegg til de 12 som ble arrestert for tre dager siden.
For tre dager siden prøvde 40 jenter å flykte fra et skjulested.
Noen slapp unna, men Taliban beholdt 12.
Måtte Gud være med dem. Du kan ikke stole på disse villmennene.
Du vet aldri hva de vil gjøre med ei ung jente.
Måtte Gud hjelpe jentene.
Måtte Gud hjelpe dem.
Overalt er det skyer, tåke og regn.
I dag dro noen unge jenter.
Marjam, Sahar, Baktash, Razma og Rahela.
Hjertet mitt ble knust for tusende gang.
Siden Kabul falt, føler vi denne elendigheten hver dag.
Dette rommet er avskyelig.
Jeg trodde aldri jeg ville savne dem så mye.
De forsimplet folket mitt, én etter én.
Drepte oss den dagen de tok ressursene våre.
Drømmene våre ble knust over natta.
Hvert sekund føler vi smerten
ved å forlate hjemlandet vårt.
Vi hører ikke til noe sted og kan ikke ønske oss noe.
Det er ikke noe poeng i å prøve å kjøpe noe,
for vi vet ikke hvor mye vi kan ta med oss.
Vi har ingenting. Det er for vanskelig.
Jeg hadde noen venner, og de dro i kveld.
Hvis Taliban leter hjemme hos meg når jeg er der...
...er det utenkelig.
Derfor vil jeg ikke være hjemme lenger,
i fall de kommer og leter.
Jeg er redd.
Ei jente ble drept i smuget for noen dager siden.
Ikke sant?
Er det ikke nifst?
Jeg planla å forlate landet for å studere.
ICCR-stipend.
Hvilket år var det?
De fleste i Afghanistan får pass for å reise i utlandet,
men jeg fikk mitt for å studere i utlandet.
Når var det?
I slutten av 2020.
Personen som ordnet med passet,
advarte meg mot å bruke et slikt bilde.
Hun sa at om Taliban kom tilbake, ville jeg være i trøbbel.
Jeg kan ikke fortelle familien at jeg deltar i demonstrasjoner.
Mamma vil kaste meg ut hjemmefra,
og hvor kan jeg dra under disse omstendighetene?
Nå for tida må kvinner ha veileder for å gå ut.
Det er umenneskelig å tvinge afghanske kvinner til taushet.
Vi lar oss ikke true til taushet.
De kan ikke stilne stemmene våre.
Vi støtter alle stemmer over hele Afghanistan.
Frigi Zahra Mohammadi!
De stengte alle barneskolene for jenter, og alle var tause.
De stengte universiteter for jenter, og alle var tause.
De har forbudt all utdannelse for jenter.
Det eneste alternativet er selvmord.
Ned med Taliban!
Dere er monstre!
Vi har rett til utdanning.
Vi gir oss ikke!
ALLE KVINNER HAR RETT TIL FRIHET
Sharifa, vi drar. Det holder!
Sharifa, vi drar.
Jeg er glad i deg, snille søster.
Slo de deg hardt?
Gud være lovet. Du er hjemme.
Gudskjelov.
Jeg må sette meg litt.
Jeg så Tamana. De gjorde henne rød.
- Så du det med egne øyne? - De har slått Tamana.
Da Tamana klemte meg, så jeg på henne og sa:
"Hvor har jeg sett deg?" Og jeg skjønte det var henne.
Jeg så Parvana. Morsal ble satt fri sammen med meg.
Gudskjelov.
Hvorfor beholdt de Tamana og Parvana?
De har slått dem så stygt.
- Slo de deg stygt? - Nei, ingen slo meg.
Jentene er fra Panjshir.
Kanskje det er fordi de er fra Panjshir.
Vi vil at Taliban forlater landet vårt.
Jeg skulle ønske dette øyeblikket var en vond drøm.
At én dag våkner vi og ser våre egne flagg
og vårt eget politi i gatene.
Lenge leve Afghanistan!
Frigi Tamana og Parvana!
Arbeid, brød, utdanning!
Taliban må dø!
Vi vil gjenåpne skoler for jenter og kvinner!
Arbeid, brød, utdanning!
Jentene mener ikke at vi ikke vil ha hijab, det vil vi ha.
Men en hijab er ikke en chador.
En hijab viser hendene og føttene våre.
Er det derfor de tok Tamana og Parvana Ariana?
Det er nok. Vi er slitne!
Taliban bryter menneskerettighetene!
Rettferdighet! Vi er lei forbrytelsene deres.
Rettferdighet. Vi er lei forbrytelsene deres!
Ikke vær redde. Vi står sammen.
Det er i feil åre.
Den er ikke inne.
Det er nok! Det gjør vondt.
ZAHRAS FAR
Jeg kan ikke vise meg fordi du ble arrestert.
Det fins mange aktive kvinner.
Mange kjempet hardt og ble fengslet for det.
Jeg godtar ikke dette i familien min.
Bestefar snakker mye. Jeg får hodepine.
Faren min sa at datteren hans kan være en helt
for andre og seg selv.
Men at jeg har brakt skam over andre og familien min.
Jeg har fryktelig hodepine. Det er nok.
Hvorfor snakker han så mye?
Zahra, stå bak døra så Omid ikke ser deg.
Takk for støtten.
Jeg skal alltid støtte deg. Vær sikker.
KVINNEHAT ER ET PROGRAM, HIJAB EN UNNSKYLDNING.
Vi har rett til utdanning, arbeid og frihet.
Kvinner utgjør halve samfunnet.
Nei, skriv det slik... Kvinner utgjør halve samfunnet.
Vi har rett til arbeid, utdanning og å velge hodeplagg.
Våre grunnleggende rettigheter.
Håndskriften er bra.
Ja, jeg kommer nå.
Greit, takk.
Marzya ringte, jeg er klar til å dra. Mamma, ok?
Gjør det om du må. Ikke hør på meg.
- Det er ikke jobben min. - Ber du ikke for meg?
Jo, for at du roer deg ned, men du bryr deg ikke om hva jeg sier.
Jeg får ikke sove om natta.
Jeg bekymrer meg slik for deg,
selv når jeg lukker øynene en halvtime.
Jeg er forsiktig.
Jeg bruker maske og lang kjole.
Hva annet kan jeg gjøre? Hva?
Jeg vet ikke.
Gjør som du vil.
Rettferdighet!
Vi er lei av begrensninger.
Vi forener stemmene våre.
Hvor er Alia?
Hvorfor drepte dere Zeynab?
Rettferdighet!
Vi er lei fangenskap.
Folk har malt på veggen for å slippe unna kjedsomheten.
Dette er maleriet mitt.
Taranom Jee.
Én dag hadde jeg lite å gjøre, så jeg kom hit og malte.
Jeg skrev her. Tradisjonell poesi:
"Jeg elsker deg for alle menneskene jeg ikke har sett."
"Jeg har gitt deg sykdommene mine og lånt helse fra deg."
Chaharshanbeh soori er årets siste onsdag.
Hvert år tenner vi et bål og hopper over det.
Slipper ut alle problemer fra fjoråret.
For et lykkelig, sunt nytt år.
Vi ber om et fritt, bedre Afghanistan i det nye året.
Redd landet vårt fra fiendene våre,
så vi kan leve fredelig under det afghanske flagget.
BRØD, ARBEID, UTDANNING. FRIGI FENGSLEDE JENTER.
SKAP RETTFERDIGHET. FRIHET.
Gudskjelov, du er fri.
Kjære Zahra, la oss gå en tur og ha det gøy.
Er du ikke enig? Du trenger frisk luft.
Hvorfor er sminken din så tung?
Vi tvang henne til å ta på sminke.
I dag er det to dager siden jeg slapp ut.
Jeg er litt bedre i dag.
Jeg er her med Vahida, Morsal og mamma.
Shokufa, disse tennene må trekkes ut,
men byllen er i overmunnen.
Taliban vil skape splid
blant jentene med spionene sine.
De sprer hykleri.
De arresterer jenter inne i skjulesteder og tvinger dem til å tilstå.
Noen jenter blant aktivistgruppene
arbeidet i hemmelighet for Taliban.
Dette gjorde meg så sint
og tok motet fra meg,
så jeg forlot bevegelsen.
Jeg er så sliten.
Jeg bør forlate Kabul.
Men det blir vanskelig for meg.
Å være borte fra Kabul og Omid kan bli for vanskelig.
Jeg vil ha en vinter-fløyelskjole.
- For hvilken alder? - Fire ulike aldre.
Tolv, åtte, fem og tre år.
Jeg ser etter noe mer chic.
Ta på deg klærne, du også.
Behold disse klærne som suvenirer, ok?
Dette er siste gang jeg kommer hjem til dere.
Rydd opp.
- Hvem sine sokker er disse? - Mine.
Jeg skal dra og gjemme meg.
Ingen får vite hvor. Ikke engang faren min.
Bare Omid.
Ta med denne kjeksen.
Den er din.
Vennen, gi meg en klem.
Kjære Omid.
Kan du tegne et hjerte under?
KJÆRE OMID, FARVEL TIL VI MØTES IGJEN!
Ikke gråt.
Nå som jeg ikke kan jobbe på et kontor,
må jeg prøve å være aktiv hjemme.
Det er kjedelig, men bedre enn ingenting.
Det får tida til å gå.
Zohra har vært til intervju.
Kanskje hun drar før oss eller med oss. Vi vet ikke.
Vi hadde avskjedsfest.
Ha en god reise.
Sterke kvinner er alltid ensomme.
Ikke glem at kvinner er sterke alene.
Jeg er veldig glad i dere.
Jeg er glad i deg.
Ha det...
De dro.
Hun overlevde denne ørkenen. Vi drar tilbake til Zabira fengsel.
Alt utstyr må være rent før dere bruker det.
Tenk dere at dere bruker det i munnen.
Følg klinikkens regler.
Tar dere ikke ansvar for pasientene, får dere ingen.
Det er hjerteskjærende å forlate klinikken min.
Viktigere, hvordan kan jeg forlate vennene mine?
Mine kjære kamerater, som jeg møtte på vei for å kjempe.
Det er vanskelig å si farvel til de andre krigerkvinnene.
Jeg kommer fra en konservativ familie.
Jeg jobbet hardt på skolen og ble lege.
Jeg kunne jobbe til tross for problemene i landet mitt.
Jeg holder ikke ut tanken på
at Taliban kan ødelegge alt.
Alt jeg har arbeidet for.
I går sa en tjenesteperson for skjulestedet
at vi ikke kan bli her lenger.
Vi måtte dra.
Situasjonen er alvorlig.
Jeg skulle ønske vi hadde penger.
Familiene våre er i Kabul. Visaene deres er ikke klare.
Det har blitt mer kontroversielt.
Hvert visum koster 450 dollar.
Avtalen vår har blitt avlyst for femte gang.
Midt oppe i alt
er denne bilen et vrak og virker ofte ikke.
Vi føler fattigdommen.
Ingen hjelper oss.
Bare Gud.
Dette er toppen av elendighet og fordrevenhet.
Vi er til og med lei av å gråte.
Jeg har ikke tårer lenger.
Siden i går har vi streifet rundt i gatene som løshunder.
Jeg sverger.
KLINIKKENS OVERVÅKNINGSOPPTAK
Se der. Det kan være en kidnapping.
Én av dem hadde våpen.
Se på denne bilen. Glasset er grått.
Jeg så Zahra sette seg i bilen.
- Er hun kona di? - Ja.
Spol litt tilbake. Jeg vil sjekke én gang til.
Han kom og spurte hvor dr. Zahra var og dro.
- Kom han tilbake? - Ja.
Er videoens tidsstempel riktig?
Selvsagt er bilvinduene farget.
Det er nesten umulig å se gjennom dem.
Spill av.
Flere måneder har gått
siden dr. Zahra Mohammadi forsvant fra kontoret sitt.
Ingen vet hvor hun er.
Det har gått et år siden skoler og universiteter stengte.
Siden da har alle afghanske kvinner vært hjemme.
Klokka er tre om natta.
Noen netter våkner jeg, og et glass kokende vann,
en penn og ei bok er venner i ensomme stunder.
Taliban styrer oss.
Situasjonen er alvorlig. Kabul er helt ødelagt.
Jeg savner alt.
Jeg savner dagene da jentene kledde seg i farger,
ikke svart.
LA TROENDE STOLE PÅ ALLAH
Forbrytelsen min er at jeg ba om rettferdighet.
Jeg må gjemme meg her fordi jeg krevde frihet.
Jeg krevde frihet for kvinner
og for hjemlandet mitt.
Jeg må holde meg unna familien min.
Men jeg har alltid denne kattungen hos meg.
Aktivistkvinner er skjult på slike steder.
Merk at dette alltid er nyttig
for en opptaksprøve til et universitet.
For eksempel, si en setning om Afghanistan.
Jeg tenker på Afghanistan.
Jeg sier: "Jeg tenker på Afghanistan."
Siden 15. august 2021 har tusenvis av kvinner gått ut på Kabuls gater
og krevd brød, arbeid og frihet.
Hundrevis av dem ble arrestert, torturert eller drept.
Mange er ennå savnet.
Zahra, Sharifa og Taranom skaper seg nye liv utenfor Afghanistan.
Tekst: Jon Ivar Sæterbø