Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Moja mama verí, že sny odhaľujú budúcnosť.
Nočnú moru možno zahnať tak, že ju vyrozprávame vode.
Po zásnubnej ceremónii sa mi snívalo o mešite Rawze-i-Sharif.
Ľudia sa modlili a naokolo plynul bežný život.
Odrazu udrel blesk.
Pekári niesli chlieb v rakvách.
Z neba zrazu začali padať kamene.
Keď som sa zobudila, svoj sen som vyrozprávala dažďu.
CHLIEB A RUŽE
Ó, jazdec na ťavách,
spomaľ,
nesieš moju dušu.
Chytila ma za srdce
a potom mi ho vzala.
Veno sa určuje podľa toho, koľko si manžel môže dovoliť zaplatiť.
Výšku neurčuje právo šaría.
Po dvoch rokoch zaľúbenia sme sa zasnúbili.
Pri ceremónii bol on v mužskej časti
a ja som bola so ženami.
- Chceš ju a prijímaš ju? - Chcem ju a prijímam ju.
14. AUGUST 2021: ZÁSNUBY ZAHRY A OMIDA.
NESKÔR V TEN VEČER.
Preč s Talibanom!
Nech žije Afganistan!
15. AUGUST 2021: TALIBAN VSTUPUJE DO KÁBULU.
Alláh akbar!
- Natoč to! - Natáčam!
Sú tu stovky islamských vojenských jednotiek.
Obkľúčili nás zo štyroch strán.
Je nás tu 12 žien.
Ale vzpierame sa.
Vravela som ti, že natáčam video. Nevolaj mi.
Nejde elektrina, však?
ZAHRA ZUBÁRKA
Tento generátor je pokazený.
Taliban doteraz lekárov nemal na muške.
Ale prikázali mi, aby som si zo svojej tabule na klinike odstránila meno.
Dúfam, že to nie je začiatok konca mojej ordinácie.
Kde mám rúško?
CERTIFIKÁT, DR. ZAHRA MOHAMMADIOVÁ ZUBNÉ IMPLANTÁTY
Pár dní pite vodu izbovej teploty.
Potom sa vráťte.
Jameel, pozri do kamery.
Sme tu od včera od šiestej...
Pozriem sa na svoju tvár.
TARANOM AKTIVISTKA
Na letisku sme čakali od včera od šiestej.
Skúšali sme mnoho brán, ale dnu sme sa nedostali.
Nech nám pomáha Boh.
Bolo nás tam 30 alebo 40.
Polovica odišla sklamaná domov.
Druhá polovica stále čaká.
Nech nám pomáha Boh.
Vy dvaja, opatrne!
Zostane vám vzrušujúca spomienka.
Ste len deti.
RAHELA AKTIVISTKA
Rahela, Zohra, Farzana, Mina a ja.
A tu sú muži. Sami...
Pozri na mňa, milý Jameel!
Stále čakáme.
Skúsili sme každú bránu, ale neuspeli sme.
Toto je brána číslo 1, ale je tu príliš veľa ľudí.
Bohužiaľ, používajú slzný plyn.
Vládne tu veľký chaos, explózie...
Zdravím deprimované a vysídlené mesto.
Kábul.
SHARIFA BÝVALÁ VLÁDNA ZAMESTNANKYŇA
Minulý mesiac mi z kancelárie vzali afganskú vlajku.
Donútili ma zostať doma.
Našu demonštráciu zastavili úradníci
Ministerstva mravnosti a prevencie necnosti a ich autá.
Kým ma mlátili traja Talibanci,
zapojili sa do toho zvyšné dievčatá.
Na Taliban som kričala.
Teraz sme všetky v taxíkoch.
ZUBNÁ KLINIKA
Tabuľa je vnútri.
DR. ZAHRA MOHAMMADIOVÁ ZUBÁRKA
Nech to je natočené do ulice.
Čokoľvek chceš.
Nech je to dobre zvarené,
aby to nepoškodil vietor či dážď.
Idem sa pripraviť.
Čo ešte potrebuješ?
Neboj sa, o chvíľu som späť.
Prosím, vráť sa čo najrýchlejšie.
Práca, chlieb, vzdelanie.
Taliban nariadil ženám, aby zostali doma.
Varovali nás, aby sme neprotestovali, inak nás zatknú.
Ale nás neumlčia.
Plánujeme využiť svoj hlas za ženy, ktoré už uväznili.
Čo mám napísať?
Bolí ma ruka, nemôžem písať.
Osloboďte protestujúce dievčatá.
Počkať, zámienkou je...
Napíšme: „Zastavte zatýkanie!“
Každý občan má právo na súdny proces.
DR. ZAHRA MOHAMMADIOVÁ DIZAJNÉRKA ÚSMEVU
Keď s Omidom ideme do peknej reštaurácie, ktorá je prázdna,
hovorí, aby sme sa tvárili, že sme v Londýne.
Keď vyjdeme, povie, že sme späť v Afganistane.
Mojou jedinou radosťou v tieto dni je učiť mamu čítať
a pomáhať bratovi so štúdiom.
- Napísala si to? - Áno.
V roku 2019 uverejnil Washington Post
časť tajných dokumentov o americkej prítomnosti v Afganistane,
známych ako Afganistanské dokumenty.
Rozumieš tomu?
Netransparentná atmosféra Afganistanu
bola najlepšou príležitosťou pre americké spoločnosti
prebrať vysokú časť amerických fondov.
Fox News to nazvalo náhle zbohatnutie.
- Čo je toto slovo? - Píše sa tam, že internet...
Internet sa predáva v tisíckach obchodov v Spojenom kráľovstve.
Asi, že nič nenapreduje tak rýchlo ako internet...?
Tu by nemala byť medzera. Sprav to odznova.
V uliciach buďte opatrné.
Lebo Taliban stále zatýka dievčatá.
Nič nevyšlo.
Klopali sme na každú bránu, ale žiadna sa neotvorila.
Neprijali žiadne dokumenty, ktoré sme zdieľali.
Musíme zostať. Musíme bojovať. Teraz nemáme inú možnosť.
Vzdelanie, práca, sloboda!
Prosím, nebite ma...
Na dnešnú demonštráciu prišli ženy z vlastnej vôle...
ELIMINÁCIA ŽIEN = ELIMINÁCIA ĽUDÍ
...protestovali proti zatvoreniu škôl
a tomu, že sa učiteľky nesmú vrátiť do práce.
Nanešťastie sa protest skončil násilím.
Ale všetky ženy stále držia spolu.
Preč s teroristami!
Teraz musia dievčatá, ktoré skončili 12. triedu,
zostať doma.
Mali sen stať sa lekárkami, inžinierkami, učiteľkami.
Chceli slúžiť svojej vlasti.
Je tragédia, že naše dievčatá musia zostať doma.
Mali sny!
CHCEME PRÁVO NA PRÍSTUP K VZDELANIU A ZAMESTNANIU
Práca, chlieb, vzdelanie!
Preč s chudobou a mizériou!
Nepolitizujte vzdelanie!
Prosím, som novinár... Novinár!
Zaviedli toľko nespravodlivých obmedzení!
Nenechajú nás protestovať.
Od začiatku našej misie
nás chceli zastaviť
s bičmi a palicami v rukách.
Ako vidíte, zbili niekoľkých novinárov.
Dievčatá, tadiaľto.
Ihneď do auta! Nastúpte!
Hovorí to vám, nastúpte.
Nenastúpim!
Nech nastúpi!
- Vezmem vás na policajnú stanicu. - Kam?
Fajn a potom čo?
- Prišli ste terorizovať ženy? - Povedal som: „Drž hubu!“
Myslíš si, že si tvrďas?
Povedal som, aby si mlčala. Zabijem ťa tu a teraz.
Tak ma zabi! Hneď teraz!
Nič mi nespraví!
Nič mi nespravíš!
Prečo ste zavreli univerzitu?
Drž hubu, inak ťa zabijem.
Tak ma zabi! Zavreli ste univerzity a školy,
môžeš ma rovno zabiť!
Upokoj sa.
Upokoj sa, je to príkaz policajného šéfa.
Myslíš, že si mocný, keď zatýkaš ženy?
Zomieraš túžbou po moci nad nami.
Zatknutia protestujúcich žien Talibanom v uplynulých týždňoch...
Včera ulicami Kábulu pochodovala skupina dievčat,
mali transparenty, na ktorých požadovali prácu
a finančnú nezávislosť pre ženy.
Verejnosť veľmi znepokojujú podmienky,
v ktorých sú držané zatknuté ženy.
Som hrdá na dievčatá, ktoré sa protestov zúčastňujú.
Ale ja sa ich zúčastniť nemôžem, moja mama mi to nedovolí.
Takmer hotovo.
Kde mám topánky?
Mala som ich obuté. Sú tu.
Dnes je teplejšie, však?
Poď ma odfotiť, ako sa doma nudím.
Ísť na strechu poobzerať sa
je smutné riešenie mojich túžob.
Som z tejto situácie unavená.
Chýba mi všetko, čo som mala.
Chýbajú mi naše výlety.
Nemáme právo pracovať.
Nemáme právo študovať.
Všetko mi vzali.
Všetko vzali nám ženám,
nám bojovníčkam, cestovateľkám.
Tieto dni chodím len na strechu a späť domov.
„Zavrhujem zlú náladu, zlý rok a samotu.
A jar, ktorá si súžením, kde si bezo mňa?“
Odfotíš ma?
Nemohla som tu zostať z mnohých dôvodov.
Nanešťastie, musím ísť do Pakistanu.
Keď tam prídem, začnem nakrúcať svoj život.
Sekundu po sekunde.
Nech si história pamätá, že jedného dňa
bolo dovolené na afganských ženách páchať také ukrutnosti.
To všetko pred očami Spojených národov,
všetkých organizácií na ochranu ľudských práv. Pred celým svetom.
Pred krajinami, ktoré odsudzujú chladnokrvnosť
a volajú po demokracii.
Afganské ženy sa stali obeťami politík na každom kroku.
Pre mňa nie je iná možnosť ako útek.
Zdravím...
Tu môžete vidieť pláne, púšť a trstiny.
Toto je naše aktuálne útočisko, náš domov.
Bývame v tejto budove.
Má desať až 12 izieb
a v každej sú traja, štyria, piati, desiati ľudia.
Táto strana je plná trstiny
a je v nej viac hadov a šakalov, ako si viete predstaviť.
O desiatej večer začnú zavýjať.
Takže posledné dva dni
tu ľudia začali zakladať oheň a postupne sa to zlepšilo.
Tu, ako môžete vidieť, pália trstinu,
aby zvieratá odišli.
Nemáme práčku, takže máme špinavé veci.
Nemáme kanvicu na horúcu vodu.
Nemáme televízor.
Jeden priniesli, ale bol zničený, tak ho vyhodili.
Nevieme nájsť lekára.
Sťažujem sa už od rána,
ale nik nám nepomohol.
Hrozne ma bolí zub. Je to veľká bolesť.
- Zdravím, ako sa máte? - Dobre, ďakujem.
Všetko veľmi zdraželo a príjmy sú veľmi nízke.
Máte pravdu.
Niektorí hovoria, že bude vojna,
iní, že nová vláda.
Každý predpovedá niečo iné.
- Nie je tomu koniec. - Vôbec.
Pre ľudí z menšiny Hazara to nekončí.
Púšťať hudbu v aute je nelegálne.
Žena nesmie byť v taxíku sama.
Moja mama sa o mňa stále bojí,
ale ja chcem byť aktívna.
Chcem byť videná.
Tak som s kamarátkami...
...šla rozdávať jedlo.
Madam, ešte vás nevolali. Musíte čakať, dobre?
Nájdete ma, keď ma zavolajú?
Áno, nájdem vás, keď vás zavolajú.
Kto tam ešte je?
Soraya.
Choďte dozadu, zavolajú vás.
Prečo odchádzaš z krajiny?
Naše životy sú v ohrození, ale veď si nosila rúško.
Tak prečo odchádzaš?
Bojím sa, že jedného dňa zistia,
že som vo vašom tíme.
To ma desí.
Vzdelanie je naše právo!
Priniesli ste nám hrôzu namiesto bezpečnosti.
Nechceme mať s vami nič spoločné!
SLOBODA PRE AFGANISTAN
Títo protestujúci protestovali pred ministerstvom financií,
ale reportéri, ktorí mali o proteste podať správu,
sa stretli s krutosťou Talibanu.
Sme tu a ako vždy požadujeme spravodlivosť.
Chceme znovuotvorenie dievčenských škôl
aj ministerstva pre ženské záležitosti.
Ale dnes máme aj iný cieľ,
ktorým je vypichnúť príšerné ekonomické podmienky okolo nás.
- Pani Mohammadiová? - Áno, láska.
Ktoré jedlo vieš najlepšie variť?
Som taká zaneprázdnená, že nemám čas variť.
Ale ktoré jedlo varíš najradšej?
Nechcem sa chváliť, ale viem variť všetko.
Nie každý je dosť odvážny na to,
aby riskoval život v boji proti terorizmu.
Bojuješ napriek tomu, že sa ti vyhrážajú?
Áno, vyhrážali sa mi.
Životov sme sa vzdali v deň, keď sme požadovali spravodlivosť.
Pre túto krajinu a jej ľudí obetujeme naše životy.
Hoci nemám povolenie od rodiny,
šla som a nebojácne som sa postavila novému režimu.
Požadovala som práva, ktoré afganské ženy nežiadajú
ani od svojich otcov či bratov.
Afganská žena je najprv utláčaná doma
otcom, bratom a manželom.
Toto sú ulice Pakistanu.
A toto je komunita Jogi.
Toto je rozlúčková oslava Rahely a Maryam.
Spolu so Sahar a Baktashom
pôjdu do Španielska.
Všetkých pozvali
na svoju rozlúčkovú oslavu.
Dievčatá, nebuďte na klinike hlučné,
máme obmedzenia.
Čo sa deje? Čo ten hluk?
Chcete, aby nás odhalili?
Koľko zaplatíte?
Kam si mám sadnúť? Nezmestím sa.
Sadnite si po dvoch.
Je táto kamera vaša?
Robia dokument pre pani Sahru Maniovú.
V poriadku.
Nebojte sa.
Sme tu viacerí z rôznych skupín aktivistov.
Stretli sme sa, keď Taliban získal moc,
pri protestoch proti novému režimu.
Predtým sme sa nepoznali.
Spojil nás boj za naše práva.
Žena, ktorá získala výhody roky používať naše meno,
vzala celú svoju rodinu preč z krajiny.
A teraz lobuje za Taliban, aby bol oficiálne uznaný.
Prečo by sme mali uznať Taliban?
Hovoria, že Taliban je pravdou v Afganistane,
pravdou, ktorú treba tolerovať.
Niektorí hovoria, že naša organizácia je chaotická, ale je to naopak.
Je tiež rozmanitá. Máme poetky a spisovateľky.
Každému dávame šancu ponúknuť svoje názory na slogany,
na čas a miesto protestov.
Nosíme farebné oblečenie, používame parfémy a nosíme vysoké opätky.
Slobodne dýchame a zabávame sa v parku.
Dámy, môžem?
WAHIDA SPISOVATEĽKA
Hovorila som s jednou ženou,
ktorá povedala, že by sme mali písať vlastnú históriu.
Veľmi ma ovplyvnila.
Chcem vybudovať knižnicu,
podporiť ženy, aby sa stali spisovateľkami
a písali vlastné príbehy.
Mám pocit, že nás vo svete ešte poriadne neoslavujú.
Tentokrát musia všetci najprv prijať,
že ženy obrátia list tejto revolúcie.
Po druhé, že táto revolúcia je občianskou revolúciou.
Prečo? Lebo iné revolúcie, ktoré sa spoliehali na moc,
zbrane, násilie, vojnové štvanie a zabíjanie ľudí, nefungovali.
Teraz sa snažíme vydláždiť cestu občianskej revolúcii.
Revolúcii myšlienky s jednotou našej mládeže
a vzájomným prijatím sa.
- Ahoj, ako sa máš? - Vitaj.
Si v poriadku?
Som taká rada, že si tu.
Aj ja.
Ako sa máš? Všetko v poriadku? Nevstávaj, prosím.
Čo sa deje? Priniesla si hudbu?
Prisahám, že som ju stiahla, ale zabudla som ju priniesť.
V obmedzenej spoločnosti Afganistanu
sú ženy vždy obeťami.
Nový režim sa pokúsil zrušiť Sharifin sobášny list,
lebo pracovala.
Pýtali sa, prečo pracuje.
Mali dôvod, prečo by pracovať nemala?
Museli uviesť nejaký dôvod.
Ženy by mali pracovať a študovať.
Nie je dobré len existovať pod hidžábom a byť doma.
Všetko je teraz naopak.
Jej manžel povedal, že nepožiada o rozvod.
Že bude sedieť doma,
kým jej vlasy obelejú ako zuby.
Niektoré ženy budú čakať celú večnosť
na mužov, ktorí ich opustia.
V Afganistane sú ženy otrokyňami.
Práčka je pokazená, lebo sa príliš používala.
Špinavá bielizeň sa neprala asi dva mesiace.
Zvyčajne si periem veci a vešiam ich tu vzadu.
Je tu divoký pes,
ktorý nás pravdepodobne zje, ak ho niekto pustí.
My sa na rad nedostaneme
asi ďalší mesiac.
Počasie je hrozné, takže si nemôžeme vonku prať v rukách.
Je príliš zima.
„Minule niekto založil facebookový účet v mojom mene.
Falošný účet publikoval urážky o mne
a použil moje osobné fotky,
ktoré sme fotili na skupinových stretnutiach.
Tieto dni sa cítim bez energie.
Bola som ticho, vôbec som nebola aktívna.
Dievčatá sa veľmi snažili prísť na to, kto za účtom stál. Chceli ho hacknúť.
Podarilo sa im to, ale on spravil ďalší účet
a použil moje fotky s francúzskymi reportérmi.
Vyhrážali sa mi.
Teraz sa bojím, čo sa môže stať.
Že táto reťaz falošných účtov
môže o mne šíriť nesprávny obraz.
Som vďačná za všetky moje sestry,
ktoré pri mne stáli a sympatizovali so mnou.“
KHATOOL BÝVALÁ UČITEĽKA
Nikdy od vás nechcem byť ďaleko.
V dome mám člena Talibanu.
Už som to hovorila, v dome mi býva Talibanec.
Môžem vám ukázať,
ako hrozne ma zbil.
Ženy vo väzení nikto nebije tak ako on mňa.
Som len človek. Ako veľmi ešte musím trpieť?
Cez deň bojujem za slobodu a v noci dostávam bitku.
Žiadam o slobodu pre všetky ženy
a pritom mňa samu mučia.
Doniesli moju fotku do obchodu a povedali:
„S touto ženou niečo máme.“
Neboj sa, bude to v poriadku. Si bojovníčka.
Sme budúcoročné prezidentky.
Mám kamarátky bojovníčky.
Pre mňa je na prvom mieste Boh a potom vy.
Majte sa. Buďte opatrné.
Chlieb...
Sloboda...
Je to dobré. Vyparme sa. Nechaj to tak.
CHLIEB, PRÁCA, SLOBODA
Desiatky žien protestovali
po kolapse ekonomiky a následnej chudobe.
Chcú, aby Islamský emirát zakročil
v oblasti ich práce v politickej administratíve,
aby mali prístup k ekonomickým činnostiam
a aby vzdelávanie žien pokračovalo.
Dnešný protest sa niesol v znamení našej bezmocnosti.
Ženy nesmú pracovať
a zarábať peniaze...
Prestrela si stôl? Dala si obrus?
Ruky máš umyté?
Situácia je zúfalá. Mám pocit, že sa k dievčatám musím pridať.
Vykradnem sa proti vôli svojich rodičov.
Ideme kúpiť nejaké veci na festival Yalda.
Peniaze sme zhromaždili v čiapke.
Máme okolo 100 dolárov, čo je asi 20 afgánov.
- Čo chcete kúpiť? - Štyri kilá granátových jabĺk.
Je nás 35, takže budeme mať päť kíl tohto.
Kašľať na nich, nemajú žiadne oriešky!
Čo chceš kúpiť? Nie je tu veľa možností.
Všetci sme mali plány na festival Yalda.
Vždy to bol pre nás sviatok.
Ale teraz sme všetci utečenci roztrúsení po celom svete.
ŠŤASTNÝ FESTIVAL YALDA!
Nikdy neodpustíme tým, ktoré zneuctili islamský hidžáb.
ŽENY MAJÚ PRÁVO VOLIŤ A VZDELÁVAŤ SA.
Keď Talibanci rozbili zámok a otvorili dvere,
to dievča rozbilo sklo dverí na balkón
a vyskočilo.
Pomoc!
V dome mám Talibancov, sú tu moje sestry!
TAMANA AKTIVISTKA
Nechceme otvoriť dvere!
Ak sa chcete porozprávať, príďte zajtra, prosím.
Dnes nemôžete prísť medzi tieto dievčatá.
Nechceme vám otvoriť!
Pomoc, pomoc!
Nikdy neodpustíme tým...
...ktoré zneuctili hidžáb.
Považujeme ich za prostitútky.
Stavím sa, že natočia video s Tamanou
a prinútia ju povedať, že to bolo nedorozumenie.
Máte niečo proti bolesti?
#STOJÍME SO ŽENAMI V AFGANISTANE.
Som rada, že sa konečne môžem zúčastniť
a zastupovať hlasy žien.
Napíšeš, prosím, tieto vety?
Píšem: „Stojíme so ženami.“
Dajte si ruky takto.
Stojíme so ženami v Afganistane.
Povedzte to ešte raz spolu.
Stojíme so ženami v Afganistane.
#STOJÍME SO ŽENAMI V AFGANISTANE
Mám napísať „kde je?“ alebo „kde sú?“.
KDE JE TAMANA A JEJ SESTRY?
Každá z nás zastupuje nás všetky.
Pustite zajatkyne, zničte ignoranciu.
Kde je Tamana a jej sestra Parvana?
Dajte si dole rúška, odfotíme sa.
Je to fotka?
Odfoťme sa.
NEBUĎTE HLÚPI, SLOBODA PRE VÄZNENÉ ŽENY
Konečne sme na rade.
Chodila som sem celé dni, ale nikdy nebol správny čas.
Teraz je rad na mne oprať si veci.
Oprala som si veci a vyžmýkala ich,
lebo vonku je hrozná zima.
Dokonca prší.
Vezmem si ich na izbu.
Zarifa Salangyová sa vrátila do Afganistanu.
Povedala som ti, že niektoré ženy podporujú Taliban,
ale ty si mi neverila.
Prídeš znova k nám domov?
Dnes idem do svojho domu.
Kde mám bundu?
Zostaň u nás, vonku je to nebezpečné.
Keďže Talibanci hľadajú ženy aktivistky,
jednu noc budem u seba a ďalšiu u vás.
Potom budem u Leily.
Ahoj, zlatíčko.
Pápá, milá Shahrzad.
Zamknite dvere a nikomu neotvárajte.
Keby sa niekto pýtal na vašu tetu Zahru Mohammadiovú,
povedzte, prosím, že ju nepoznáte.
Ak sa bude pýtať niekto v škole, nesmiete nič povedať.
Nekúpila som si žiadne nové oblečenie.
Všetky veci som si priniesla z Kábulu.
Ak sa mi raz pokriví charakter, chcem si spomenúť na toto.
Keď som mala len 20 afgánov.
Nikdy na to nezabudnem.
Tu som si ušetrila päť dolárov pre šťastie.
Do Pakistanu som prišla pred piatimi mesiacmi.
Moja rodina zostala v Kábule.
Toľko mojej bolesti je...
...spojenej s núteným zanechaním svojho života.
Bolesť spojená s utečenectvom a zajatectvom.
Tuláctvom, chudobou.
Kontroverziou obklopujúcou dievčatá, moje kamarátky.
Bolesť spojená so stratou domova.
Bolesť spojená s tým, že vašu rodinu majú v rukách
tí najzvrátenejší ľudia na Zemi.
Je to príliš.
CHCEME SLOBODU PREJAVU
CHCEME PRÁVA PRE ŽENY
POŽADUJEME ROVNAKÉ PRÁVA PRE ŽENY A OCHRANU PRÁV DETÍ
Koľko sloganov sa vytlačilo?
Dvanásť.
Dnes máme protest za ministerstvom pre ženské záležitosti.
Minulú noc ma kontaktoval Taliban.
Pýtali sa ma na meno a či zruším protesty.
Povedala som, že nie som zodpovedná za každé zhromaždenie.
Povedali, že som zodpovedná za teroristické útoky
a že by som mala protest zrušiť.
Povedala som, že zaň nie som zodpovedná.
Jeden povedal: „Stretneme sa zajtra o jednej.“
Ja na to: „Vyhrážate sa mi? Zabijete ma?“
Povedal: „Uvidíš.“
Vravím: „Prečo mi voláte?“ On: „Lebo si hanebná.“
Toto video natáčam, lebo chcem, aby ste vedeli, že keby sa mi niečo stalo,
bude za to zodpovedný Islamský emirát.
Sme vzdelaná generácia, a to je dôvod, prečo sa nás boja!
SVEDOMIE MLČÍ V UŠIACH MAJÚ VATU
Bojujeme za vzdelanie. Bojujeme proti ignorancii.
Nie sme ženy spred 20 rokov.
Sme vzdelané ženy, ktoré Islamský emirát neumlčí.
Ďalším afganským prezidentom bude žena.
Dnes nás utláčajú.
Stále sa nás boja, hoci máme prázdne ruky.
Chceme slobodu, našu prácu! Chceme slobodu, chceme chlieb!
Práca, chlieb, sloboda!
Práca, chlieb, vzdelanie!
JALALOV HLAS REZONUJE MEDZI ĽUĎMI
Prišli sme protestovať.
Sú tu, samozrejme, aj ozbrojení Talibanci.
Obklopili nás a blokujú náš protest.
Situácia je zlá. Sú tu aj špeciálne jednotky.
Blokujú nás.
Strieľajú po nás slzný plyn, oslepia nás.
Zahra?
Včera bola v Kábule apokalypsa.
Zatkli Dr. Zahru Mohammadiovú.
Zatkli aj ďalších sedem dievčat
okrem tých dvanástich, ktoré zatkli pred troma dňami.
Pred troma dňami sa 40 dievčat pokúsilo o únik z blízkeho útočiska.
Niektorým sa to podarilo, ale Talibanci zatkli 12 z nich.
Nech ich Boh neopúšťa. Týmto surovcom sa nedá veriť.
Nikdy neviete, čo urobia mladému dievčaťu.
Nech im Boh pomáha.
Nech im pomáha Boh.
Všade sú mraky, hmla a dážď.
Dnes odišli nejaké deti.
Marjam, Sahar, Baktash, Razma a Rahela.
Moje srdce sa rozpadlo už tisícikrát.
Odkedy padol Kábul, cítime toto utrpenie každý deň.
Z tejto izby mi je zle.
Nikdy som si nemyslela, že mi budú tak chýbať.
Degradovali mojich ľudí. Jedného za druhým.
Zavraždili nás v momente, keď nám vzali zdroje.
Naše sny sa cez noc zmenili na prach.
Každú sekundu cítime agóniu,
že sme opustili našu vlasť.
Nikam nepatríme. Nič si nemôžeme priať.
Nemá zmysel si niečo kupovať,
lebo nevieme, koľko si budeme vedieť odniesť.
Nič nemáme. Je to ťažké.
Mala som pár priateľov a tí dnes večer odišli.
Ak Taliban bude prehľadávať môj dom, keď v ňom budem...
...neviem si to predstaviť.
Preto už nechcem byť doma,
keby náhodou prišli.
Bojím sa.
Pred pár dňami zabili jedno dievča na ulici.
Nie je tak?
Nie je to desivé?
Mala som v pláne odísť z krajiny za štúdiom.
Dostala som štipendium.
Ktorý to bol rok?
Väčšina ľudí v Afganistane dostane pas na cestovanie do zahraničia,
ale ja som dostala ten svoj na štúdium v zahraničí.
Kedy to bolo?
Na konci roka 2020.
Žena, čo mi pas vybavovala,
ma varovala, aby som si nedávala takúto fotku.
Vraj, ak sa raz vráti Taliban, budem mať problém.
Rodine nemôžem povedať, že chodím na protesty.
Mama by ma vyhodila z domu
a kam by som potom šla?
V tieto dni Taliban zakázal ženám chodiť von bez sprievodu.
Umlčiavať afganské ženy je nehumánne!
Nedáme sa zastrašiť a umlčať!
Nemôžu nám vziať hlasy.
Podporujeme každý hlas, ktorý počuť v ktorejkoľvek časti Afganistanu.
Sloboda pre Zahru Mohammadiovú!
Zavreli všetky základné školy pre dievčatá a všetci boli ticho.
Zavreli univerzity pre dievčatá a všetci boli ticho.
Zakázali všetko vzdelanie pre dievčatá.
Žiadna iná možnosť ako samovražda neexistuje.
Preč s Talibanom!
Ste monštrá!
Vzdelanie je naše právo,
nevzdáme sa!
SLOBODA JE ZÁKLADNÉ PRÁVO KAŽDEJ ŽENY
Sharifa, poďme. To stačí.
Sharifa, poďme.
Ľúbim ťa, sestrička moja.
Veľmi ťa zbili?
Chvála Bohu, že ťa máme doma.
Vďaka Bohu.
Musím si na chvíľku sadnúť.
Videla som Tamanu. Úplne ju zmaľovali.
- Videla si to na vlastné oči? - Zbili Tamanu.
Keď ku mne Tamana prišla a objala ma, pozrela som na ňu a hovorím:
„Kde som ťa videla?“ A potom som si uvedomila, že to je ona.
Videla som aj Parvanu. Morsal prepustili spolu so mnou.
Vďaka Bohu.
Prečo tam Tamanu a Parvanu nechali?
Tak veľmi ich zbili.
- Zbili aj teba? - Nie, nik mi neublížil.
Ony sú z Pandžšíru.
Možno práve preto, že sú odtiaľ.
Chceme, aby Taliban odišiel z našej krajiny.
Želám si, aby bol tento moment len zlým snom.
Že jedného dňa sa zobudíme a v uliciach uvidíme naše vlajky
a našu vlastnú políciu.
Nech žije Afganistan!
Sloboda pre Tamanu a Parvanu!
Práca, chlieb, vzdelanie!
Chceme, aby Taliban zomrel!
Chceme znovu otvoriť školy pre dievčatá a ženy!
Práca, chlieb, vzdelanie!
Cieľom dievčat nie je povedať, že nechcú hidžáb. My hidžáb chceme.
Ale hidžáb nie je čádor,
hidžáb je to, keď vám vidno ruky a nohy.
To preto ste zatkli Tamanu a Parvanu Arianu?
Stačilo. Sme unavené!
Taliban, Taliban, ničitelia ľudských práv!
Spravodlivosť! Sme unavené z vašich zločinov.
Spravodlivosť! Sme unavené z vašich zločinov!
Nebojte sa, sme spolu.
Je to v nesprávnej žile.
Nie je to vnútri.
Prosím, stačí. To stačí! Bolí to.
ZAHRIN OTEC
Keďže si bola zatknutá, nemôžem ukázať svoju tvár.
Viem, že mnoho žien je aktívnych.
Mnohé z nich za ten boj uväznili.
Toto vo svojej rodine nestrpím.
Starký príliš rozpráva, bolí ma z toho hlava.
Môj otec povedal, že jeho dcéra môže byť hrdinkou
pre ostatných a jej vlastných.
Ale že som seba a svoju rodinu zahanbila.
Strašne ma bolí hlava. Už stačí. Stačilo.
Prečo toľko rozpráva?
Zahra, postav sa za dvere, aby ťa Omid nevidel.
Ďakujem ti za podporu.
Vždy budem na tvojej strane. Buď si istá.
MIZOGÝNIA JE PROGRAM, HIDŽÁB JE VÝHOVORKA.
Vzdelanie, práca a sloboda sú naše práva.
Ženy tvoria polovicu spoločnosti.
Nie, napíš to takto... Ženy sú polovica spoločnosti.
Máme právo na prácu, vzdelanie a právo vybrať si, ako sa zahalíme.
Sú to základné práva.
To písmo je dobré.
Áno, idem.
Dobre, ďakujem.
Marzya mi volala. Som pripravená ísť. Dobre, mami?
Choď, ak musíš. Mňa nepočúvaš.
- Nie je to moja práca. - Nemodlíš sa za mňa?
Modlím sa, aby si sa upokojila, ale nezáleží ti na tom, čo hovorím.
V noci nemôžem spať.
Veľmi sa o teba bojím,
aj keď mám oči zatvorené len na polhodinu.
Som opatrná.
Nosím rúško, dlhé šaty.
Čo ešte môžem spraviť? Čo?
Neviem.
Rob, čo chceš.
Spravodlivosť!
Sme unavené z obmedzení!
Spájame svoje hlasy.
Kde je Alia?
Prečo ste zabili Zeynab?
Spravodlivosť!
Sme unavené z tohto väzenia.
Ľudia maľujú po stenách, aby zahnali nudu.
Toto je moja maľba.
Taranom.
Jedného dňa som nemala čo robiť, tak som sem prišla a maľovala som.
Sem som napísala slová tradičnej piesne.
„Ľúbim vás za všetkých ľudí, ktorých som nevidela.“
„Dala som ti svoje choroby a požičala som si od teba zdravie.“
Sviatok Chaharshanbeh Soori je v poslednú stredu v roku.
Každý rok zakladáme oheň a preskakujeme ho.
Vzdávame sa tak všetkých starostí z minulého roka.
Za šťastný, zdravý nový rok.
Modlíme sa za slobodný, ozdravený Afganistan v novom roku.
Zachráň našu krajinu pred pazúrmi nepriateľov,
aby sme mohli žiť v mieri pod afganskou vlajkou.
CHLIEB, PRÁCA, VZDELANIE. SLOBODA PRE VÄZNENÉ DIEVČATÁ.
SPRAVODLIVOSŤ A SLOBODA.
Vďaka Bohu, že si na slobode.
Poďme von, milá Zahra. Poďme sa prejsť, zabaviť sa.
Súhlasíš? Potrebuješ čerstvý vzduch.
Prečo máš tak veľa mejkapu?
Prinútili sme ju dať si mejkap.
Dnes je to druhý deň, čo som vyšla von.
Je mi dnes trošku lepšie.
Som tu s Vahidou, Morsal a svojou mamou.
Shokufa, tieto zuby ti musíme vytrhnúť,
ale absces je na horných zuboch.
Taliban je odhodlaný vytvoriť rozkol
medzi dievčatami prostredníctvom svojich špiónov.
Šíria pokrytectvo.
Zatýkajú dievčatá z bezpečných domovov a nútia ich priznať sa.
Niektoré dievčatá zo skupín aktivistiek
tajne pracovali pre Taliban.
To ma veľmi nahnevalo,
bolo to také skľučujúce,
že som z hnutia odišla.
Som taká unavená.
Viem, že by som mala z Kábulu odísť.
Ale bolo by to pre mňa veľmi ťažké.
Odlúčenie od Kábulu a Omida by bolo príliš náročné.
Chcem zimné zamatové šaty.
- Na aký vek? - Pre štyri deti.
Dvanásť rokov, osem, päť a tri roky.
Hľadám niečo viac vkusné.
Tiež si to obleč.
Nechajte si toto oblečenie ako suveníry, dobre?
Toto je poslednýkrát, čo som prišla k vám domov.
Upracte, prosím.
- Čie sú to ponožky? - Moje!
Idem sa niekam ukryť.
Nikto nebude vedieť kam, ani môj otec.
Len Omid. To je všetko.
Vezmi si so sebou tento keksík.
Je tvoj.
Zlatíčko, poď a objím ma.
Môj drahý Omid.
Nakreslíš tam srdiečko?
DRAHÝ OMID, ZBOHOM, KÝM SA ZNOVA NEUVIDÍME!
Neplač, prosím.
Teraz, keď nesmiem pracovať,
si musím nachádzať aktivity doma.
Je to nuda, ale lepšie ako nič.
Pomáha mi to prečkať deň.
Zohra mala pohovor.
Možno odíde pred nami alebo s nami, nevieme.
Máme rozlúčkovú párty.
Šťastnú cestu!
Silné ženy sú vždy osamotené ženy.
Nezabúdaj, že ženy sú osamote silné.
Veľmi vás ľúbim.
Ľúbim ťa.
Pápá...
Odišli.
Prežila túto púšť a my sa vrátime do nášho väzenia.
Všetky nástroje musia byť pred použitím čisté.
Predstav si, že ich používaš vo vlastných ústach.
Dodržiavajte, prosím, zásady tejto kliniky.
Ak vám nebude záležať na pacientoch, žiadni neprídu.
Láme mi srdce opustiť svoju kliniku.
O to viac, ako môžem opustiť svoje priateľky?
Svoje milované kamarátky, ktoré som spoznala na bojovnej ceste.
Je veľmi ťažké rozlúčiť sa so svojimi spolubojovníčkami.
Pochádzam z konzervatívnej rodiny.
Tvrdo som študovala, stala som sa lekárkou
a napriek ťažkým časom v krajine som si prácu udržala.
Neznesiem myšlienku,
že Taliban to všetko zničí.
Všetko, na čom som pracovala.
Včera nám úradník z útočiska prišiel povedať,
že tam už nemôžeme viac bývať.
Museli sme odísť.
Sme v zúfalej situácii.
Nemáme peniaze. Kiežby sme nejaké mali.
Naše rodiny sú v Kábule a ich víza nie sú hotové.
Získať ich je neuveriteľne náročné.
Jedno vízum stojí 450 dolárov,
ale termín nám zrušili už päťkrát.
Uprostred celej situácie
je toto auto vrak a celý čas robí problémy.
Cítime svoju chudobu.
Nemáme sa na koho spoľahnúť.
Nikto okrem Boha nám nepomôže.
Toto je úroveň našej mizérie a vysídlenia.
Sme už aj unavené plakať.
Už nemám slzy.
Od včera sa túlame ulicami ako psy.
Prisahám Bohu.
KAMEROVÝ ZÁZNAM KLINIKY
Pozri tam. Bojím sa, že ide o únos.
Jeden z nich mal zbraň.
Omid, pozri na to auto. Má tmavé sklá.
Videl som Zahru doň nastupovať.
- Je to tvoja žena? - Áno.
Trocha to pretoč. Chcem to vidieť znova.
Prišiel a pýtal sa, kde je Dr. Zahra a potom odišiel.
- Vrátil sa? - Áno.
Určite je tam správny čas?
Iste. Auto má zatmavené sklá.
Je takmer nemožné cez ne vidieť.
Prehraj to.
Prešlo pár mesiacov,
odkedy Dr. Zahra Mohammadiová zmizla zo svojej ordinácie.
Nikto nevie, kde je.
Prešiel rok, odkedy sa zavreli školy a univerzity.
Odkedy sú všetky afganské ženy doma.
Sú tri hodiny ráno.
Niekedy sa v noci zobudím a spoločnosť mi robí
pohár horúcej vody, pero a kniha.
Sme pod mandátom Talibanu.
Situácia je ponurá. Kábul je úplne zničený.
Chýba mi všetko.
Chýbajú mi dni, keď dievčatá nosili farebné oblečenie,
a nie čierne.
VERIACI NECH VLOŽIA SVOJU VIERU DO ALLÁHA.
CHLIEB A RUŽE
Mojím zločinom je, že som prosila o spravodlivosť.
Musím sa tu skrývať, lebo som žiadala o slobodu.
Žiadala som o slobodu pre ženy
a pre svoju vlasť.
Musím byť ďaleko od svojej rodiny.
Ale toto mačiatko je vždy pri mne.
Aktivistky sa skrývajú na miestach, ako sú tieto.
Pamätajte, že toto bude veľmi užitočné
pre prijímacie skúšky na univerzitu.
Napríklad poviem vetu o Afganistane.
Myslím na Afganistan.
Hovorím: „Myslím na Afganistan.“
Od 15. augusta 2021 vyšli do ulíc Kábulu tisícky žien
požadujúcich chlieb, prácu a slobodu.
Stovky z nich boli zatknuté, týrané alebo zabité.
Mnohé z nich sú stále nezvestné.
Zahra, Sharifa a Taranom si budujú nový život mimo Afganistanu.
Preklad titulkov: Lenka Elsaigh Nedvedova