Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mati je verjela, da sanje odkrivajo prihodnost.
Če se želiš znebiti nočnih mor, jih moraš zaupati vodi.
Po zaroki sem sanjala o Rawze-i-Sharifu.
Ljudje so molili, življenje je bilo običajno.
Nenadoma je udarila strela.
Peki so nosili kruh v krstah.
Nenadoma je začelo deževati kamenje.
Ko sem se prebudila, sem o sanjah povedala dežju.
O, gonjač kamel,
počasi,
mojo dušo tovoriš.
Ugrabila mi je srce
in ga odnesla.
Dota je odvisna od tega, koliko lahko plača mož.
Šeriatsko pravo je ne določa.
Po dveh letih poznanstva sva se zaročila.
Na slavju je bil on z moškimi, jaz pa z ženskami.
Jo želiš in sprejemaš? - Želim jo in sprejemam.
14. AVGUST 2021 ZAROKA ZAHRE IN OMIDA
POZNEJE TA VEČER
Dol s talibani!
Naj živi Afganistan!
15. AVGUST 2021 TALIBANI VSTOPIJO V KABUL
Alah je velik!
Posnemi, posnemi! - Snemam!
Tu so stotine vojakov islamske oblasti.
Obkolili so nas z vseh strani.
Nas je le dvanajst žensk.
Vendar se upiramo.
Saj snemam, ne kliči me.
Elektrike ni, kajne?
ZAHRA ZOBOZDRAVNICA
Generator je pokvarjen.
Do zdaj talibani niso nadlegovali zdravnikov.
Čeprav so mi pravkar ukazali, naj odstranim svoje ime s table.
Upam, da to ni začetek zapiranja ordinacije.
Kje imam masko?
POTRDILO: DR. ZAHRA MOHAMMADI
Nekaj dni pijte vodo sobne temperature.
Potem se vrnite.
Jamil, poglej v kamero.
Tu smo od včeraj od šestih ...
Poglejte me.
TARANOM AKTIVISTKA
Na letališču čakamo od včeraj od šestih.
Poskusili smo pri več izhodih, a nam ni uspelo.
Bog nam pomagaj.
Tu nas je 30 ali 40.
Pol jih je razočaranih odšlo domov. Druga polovica vztraja.
Bog nam pomagaj.
Previdna bodita!
To bo za vaju vznemirljiv spomin.
Le otroka sta.
RAHELA AKTIVISTKA
Rahela, Zohra, Farzana, Mina in jaz.
In tam so moški. Sami ...
Poglej me, Jamil!
Še vedno čakamo.
Povsod smo poskusili, a nam ni uspelo.
Tu je prvi izhod in velika gneča je.
Žal uporabljajo solzivec.
Še vedno je veliko zmede, slišijo se eksplozije ...
Pozdrav potrtemu in begunskemu mestu.
Kabulu.
ŠARIFA NEKDANJA VLADNA USLUŽBENKA
Prejšnji mesec so iz pisarne odnesli afganistansko zastavo.
Ostati sem morala doma.
Naše demonstracije so ustavili pripadniki Ministrstva za moralo.
Trije talibani so me surovo pretepli in vpletle so se druge ženske.
Vpila sem na talibane.
Zdaj smo v taksijih.
ZOBOZDRAVSTVENA KLINIKA DR. STOMATOLOGIJE
Tabla je notri.
DR. ZAHRA MOHAMMADI STOMATOLOGINJA
Poskrbi, da se vidi z ulice.
Kakor želiš.
In dobro naj bo pritrjena,
da je veter in dež ne bosta poškodovala.
Pripravil se bom.
Kaj še potrebuješ?
Ne skrbi, takoj se vrnem.
Prosim, čim prej pridi nazaj.
Delo, kruh, izobrazba.
Talibani so zdaj ženskam ukazali, naj ostanejo doma.
Prepovedali so nam proteste, drugače bi nas zaprli.
Vendar ne bomo tiho.
Nameravamo se zavzeti za ženske, ki so že zaprte.
Kaj naj napišem?
Roka me boli, ne morem pisati.
Osvobodite dekleta.
Počakaj, pretveza je ...
Napiši: "Nehajte zapirati!"
Protest je pravica vsakega državljana.
DR. ZAHRA MOHAMMADI USTVARI VAM NASMEH
Ko grem z Omidom v elegantno restavracijo in je prazna,
mi pravi, naj se pretvarjam, da sem Londonu.
Ko prideva ven, pravi, da sva znova v Afganistanu.
Zdaj je moje edino veselje, da mamo učim brati
in bratom pomagam pri učenju.
Si napisala? - Da.
Leta 2019 je Washington Post objavil
del tajnih dokumentov o ameriškem delovanju v Afganistanu,
kar je postalo znano kot Afganistanski dokumenti.
Razumeš?
Podkupljivost v Afganistanu
je bila za ameriška podjetja priložnost,
da prevzamejo velik del ameriških vlaganj.
Na Fox News so temu rekli metanje denarja v veter.
Kaj je ta beseda? - Piše, da je internet ...
Da v Angliji prodajajo internet v več tisoč prodajalnah.
Mislim, da piše, da nič ne raste hitreje od interneta.
Tu ne bi smelo biti presledka. Začni znova.
Na ulicah bodi previdna.
Talibani še vedno zapirajo dekleta.
Nič ni delovalo.
Trkali smo na vsa vrata, a nam nikjer niso odprli.
Nobenih naših dokumentov niso sprejeli.
Ostati moramo. Moramo se boriti. Druge možnosti v tem hipu ni.
Izobrazba, delo, svoboda!
Prosim, ne tepite me ...
Med današnjimi protesti so ženske pokazale odločnost ...
IZLOČITEV ŽENSK = IZLOČITEV LJUDI
In se uprle zapiranju šol
ter odpuščanju učiteljev.
Žal so protesti postali nasilni.
A ženske držijo skupaj.
Dol s teroristi!
Zdaj morajo dekleta, ki so končala 12. razred, ostati doma.
Sanjala so, da bodo zdravnice, inženirke, učiteljice.
Da bodo služila domovini.
Obupno je, da so naša dekleta obtičala doma.
Imela so sanje!
IMETI BI MORALE PRAVICO DO IZOBRAZBE IN ZAPOSLITVE
Delo, kruh, izobrazba!
Dol z revščino in bedo!
Ne politizirajte izobrazbe!
Prosim, novinar sem ... Novinar.
Toliko nepravičnih prepovedi je,
ne dovolijo nam niti pošteno demonstrirati.
Že od vsega začetka
nas želijo ustaviti
z biči in palicami.
Vidite lahko, da je več novinarjev pretepenih.
Punce, pridite sem.
Takoj v avto! Noter!
Tebi govori, v avto!
Ne grem!
Spravi jo v avto!
Peljem te na policijsko postajo. - Kam?
Prav, in potem?
Ste prišli nadlegovat ženske? - Rekel sem, da utihni!
Se imaš za silaka?
Rekel sem ti, da utihni. Kar tu te bom ubil!
Potem pa me daj!
Ničesar mi ne bo storil!
Ne boš!
Zakaj ste zaprli univerzo?
Utihni, drugače te ubijem.
Pa me daj! Zaprli ste univerze in šole,
lahko me tudi ubijete!
Pomiri se.
Pomiri se, tako je ukazal poveljnik policije.
Misliš, da si silak, ko zapiraš ženske?
Obupani ste, pa se znašate nad nami.
V zadnjih tednih so talibani prijeli več protestnic ...
Včeraj je skupina deklet korakala po kabulskih ulicah,
nosile so transparente ter zahtevale službe
in finančno neodvisnost žensk.
Javnost je zaskrbljena zaradi stanja,
v katerem so zaprte ženske.
Ponosna sem na dekleta, ki so se udeležila protestov.
A ne morem biti z njimi, mati mi ne bi dovolila.
Skoraj sem že.
Kje imam čevlje?
Jaz jih nosim, tu so.
Danes je topleje, kajne?
Posnemi me, kako se doma dolgočasim.
Prihod na teraso z lepim razgledom
je žalostna uteha za moje hrepenenje.
Sita sem tega.
Pogrešam vse, kar sem imela.
Pogrešam izlete.
Ne smemo delati.
Ne smemo študirati.
Vsega sem oropana.
Svojega spola,
svojih tovarišic bojevnic, svojih sopotnic.
Te dni sem le na terasi in doma.
"Prekleta slaba volja, slabo leto in osama.
In pomlad, ki si nadloga, kje si brez mene?"
Me boš slikala?
Iz več razlogov ne smem ostati tu.
Žal moram v Pakistan.
Ko pridem tja, se bom snemala.
Vsak trenutek.
Zgodovina bo pomnila, da je bila nekoč
v Afganistanu dovoljena taka krutost do žensk.
Pred Združenimi narodi.
Pred vsemi organizacijami za človekove pravice. Pred celim svetom.
Pred državami, ki mirno gledajo naše hrepenenje po demokraciji.
Afganistanske ženske so povsod žrtve.
Nimam izbire, moram pobegniti.
Zdravo ...
Tu vidite ravnice, puščave in travnike.
Ta hiša je trenutno varna, tu živimo.
V tej zgradbi živimo.
Ima deset ali dvanajst sob,
v vsaki so trije, štirje, pet, deset ljudi.
Na tej strani je trava
in tu je več kač in šakalov, kot si lahko zamislite.
Ob desetih zvečer začnejo zavijati.
Zato zadnja dva dni
požigajo teren, da bi jih pregnali.
Tu vidite, da požigajo travo,
da bi živali odšle.
Nimamo pralnega stroja, zato so oblačila še umazana.
Nimamo grelnika za vodo.
Nimamo televizorja.
Enega so prinesli, a je bil pokvarjen in so ga vrgli proč.
Nimamo zdravnika.
Že od jutra se pritožujem,
a nihče nam ne pomaga.
Grozno me boli zob, zelo me boli.
Zdravo, kako si? - V redu, hvala.
Vse je postalo tako drago in vsi zelo malo zaslužijo.
Prav imaš.
Nekateri pravijo, da bo vojna,
drugi, da bo nova vlada.
Vsak ima drugačne napovedi.
Ni konca. - Sploh ni konca,
ni konca za Hazare.
Vrtenje glasbe v avtu je prepovedano.
Ženska ne sme biti sama v taksiju.
Mamo je vedno skrbelo zame,
a želela sem biti aktivna,
opazna.
Zato sem šla delit hrano ...
S prijateljicami.
Gospa, niso vas še poklicali, ne morete kar čakati tu.
Me boste poiskali, ko me bodo poklicali?
Da, poiskala vas bom, če vas pokličejo.
Kdo je še tam?
Soraya.
Pojdi nazaj, poklicali te bodo.
Zakaj odhajaš?
Vem, da smo ogrožene, a nikoli nisi snela maske.
Zakaj torej odhajaš?
Bojim se, da bodo nekoč odkrili,
da sem v tvoji ekipi.
Tega me je strah.
Izobrazba je naša pravica!
Namesto varnosti ste nam prinesli grozo.
Ničesar nočemo imeti z vami!
SVOBODA ZA AFGANISTAN
Te protestnice protestirajo pred finančnim ministrstvom,
toda novinarji, ki poročajo o demonstracijah,
so občutili talibansko krutost.
Tu kot vedno zahtevamo pravico.
Želimo, da se šole ponovno odprejo za dekleta,
in da se znova ustanovi Ministrstvo za ženske.
Toda danes imamo drugačen cilj,
želimo poudariti obupne ekonomske razmere, ki so povsod okoli nas.
Gospa Mohammadi? - Da, dragi.
Kaj znaš najbolje skuhati?
Za kuhanje sem preveč zaposlena.
Kaj, na primer, najraje kuhaš?
Nočem se bahati, a skuham lahko vse.
Nihče ni dovolj pogumen,
da bi tvegal življenje v boju proti terorizmu.
Si se borila, čeprav so ti grozili?
Da, grozili so mi.
Ko smo zahtevali pravico, smo tvegali življenje.
Za to deželo in njene ljudi smo žrtvovali svoja življenja.
Čeprav mi družina ni dovolila,
sem se pridružila in uprla novemu režimu.
Zahtevala sem pravice, ki jih afganistanske ženske ne bi zahtevale
niti od svojih očetov in bratov.
Afganistanske ženske najprej tlačijo doma,
to počnejo očetje, bratje in možje.
To so pakistanske ulice.
In to so jogiji.
To je Rahelina in Maryamina poslovilna zabava.
V Španijo gresta,
skupaj s Sahar in Baktashem.
Na poslovilno zabavo
sta povabili vse.
Punce, ne bodite glasne,
omejitve imamo.
Kaj se dogaja? Kaj je ves ta hrup?
Hočete, da nas odkrijejo?
Koliko boste plačali?
Kam naj sedem? Ne morem noter.
Sedi k njima.
Je kamera tvoja?
Dokumentarec snemajo. Za gdč. Sahro Mani je.
Prav.
Ne skrbite.
Tu smo iz različnih aktivističnih skupin.
Spoznale smo se po talibanskem prihodu na oblast,
ko smo protestirale proti novemu režimu.
Prej se nismo poznale.
Združil nas je boj za naše pravice.
Ženska, ki je dolga leta izrabljala naše ime,
je z družino odšla iz države
in zdaj lobira za priznanje talibanske vlade.
Zakaj bi jo priznali?
Pravijo, da so talibani v Afganistanu dejstvo,
ki bi ga morali tolerirati.
Pravijo, da je naša organizacija kaotična, a je ravno nasprotno.
Različne smo. Imamo pesnice in pisateljice.
Vsak ima priložnost, da pove svoje mnenje o sloganih,
času in kraju protestov.
Nosimo pisana oblačila, se dišavimo in imamo čevlje z visokimi petami.
Svobodno dihamo in se zabavamo v parku.
Dame, smem?
WAHIDA PISATELJICA
Govorila sem z žensko,
ki pravi, da bi morale napisati lastno zgodovino.
Zelo me je ganila.
Hotela sem ustanoviti knjižnico,
da bi ženske spodbudila k pisanju,
da bi napisale svoje zgodbe.
Čutim, da v svetu še nismo dovolj prepoznane.
Tokrat bodo morali vsi sprejeti,
da to revolucijo vodijo ženske.
Ta revolucija je ljudska revolucija.
Zakaj? Ker druge revolucije, ki se zanašajo na moč,
orožje, nasilje, vojno in ubijanje, niso uspele.
Mi pa tlakujemo pot civilni revoluciji.
Revoluciji mišljenja, zedinjenju naših mladih
in sprejemanju drug drugega.
Živjo, kako si? - Dobrodošla.
Si v redu?
Me veseli, da si tu.
Enako.
Kako si, si v redu? Prosim, ne vstajaj.
Kaj se dogaja? Si prinesla glasbo?
Prisežem, prenesla sem jo, a sem jo pozabila prinesti.
V afganistanski družbi omejitev so žrtve vedno ženske.
Novi režim želi preklicati Šarifino dovoljenje za poroko,
ker je zaposlena.
Vprašali so, zakaj dela.
Je kakšen razlog, da ne bi smela?
Gotovo so omenili razlog?
Ženske bi morale delati in študirati,
narobe je, da so zavite v hidžab in tičijo doma.
Vse se je zavrtelo nazaj.
Njen mož je dejal, da se noče ločiti.
Da mora ostati doma,
dokler njeni lasje ne bodo beli kot zobje.
Nekatere ženske čakajo celo večnost,
da jih mož zapusti.
V Afganistanu so ženske sužnje.
Pralni stroj se je zaradi prepogoste uporabe pokvaril.
Umazano prerilo se kopiči že dva meseca.
Po navadi bi oprala perilo in ga obesila.
Tam je podivjan pes,
ki bi nas najbrž požrl, če bi ga izpustili.
In mislim, da ne bomo na vrsti
še cel mesec.
Vreme je obupno, tako da zunaj ne moremo prati.
Premraz je.
"Nekoč je nekdo v mojem imenu ustvaril račun na Facebooku.
Na njem so bile o meni objavljene laži in uporabil je moje fotografije,
posnete na naših srečanjih.
Zadnjih nekaj dni sem pobita.
Bila sem tiho, v skupini nisem več sodelovala.
Dekleta so poskušala ugotoviti, kdo je ustvaril račun.
Nazadnje so res, a goljuf je ustvaril nov račun
in uporabil fotografije, ki sem jih posnela s francoskimi novinarji.
Grozili so mi.
Zdaj me skrbi, kaj se utegne zgoditi.
Ti lažni računi
bi lahko o meni ustvarili napačno podobo.
Hvaležna sem vsem sestram,
ki me podpirajo in sočustvujejo z mano."
KHATOOL NEKDANJA UČITELJICA
Nikoli nisem hotela biti proč od tebe, nikoli.
V hiši imam talibana.
Povedala sem že, da imam doma talibana.
Lahko vam pokažem,
kako hudo me je pretepel.
Žensk v zaporu niso tepli tako hudo, kot je on mene.
Samo človek sem, koliko naj še trpim?
Čez dan se borim za svobodo, ponoči pa me tepe.
Vpijem za svobodo vseh žensk,
ko me muči.
V lokal so prinesli mojo sliko in rekli:
"S to žensko imamo opravke."
Ne skrbi, vse bo v redu. Borka si.
Drugo leto bova predsednici.
Bojevite prijateljice imam.
Zame je najprej Bog in potem ve.
Zbogom, previdna bodi.
Kruh ...
Svoboda ...
V redu je. Greva, pusti, kot je.
KRUH, DELO, SVOBODA
Več deset žensk je protestiralo
zaradi gospodarskega zloma in revščine.
Želijo, da islamska oblast nekaj ukrene
v zvezi z delom,
da bi bile lahko gospodarsko aktivne,
in v zvezi z nadaljevanjem izobraževanja žensk.
Današnji protesti so izraz naše nemoči.
Ženske ne smejo delati
in zaslužiti ...
Je miza pripravljena? Je pogrnjena?
Imaš umite roke?
Položaj je tako napet, da se moram pridružiti dekletom.
Izmuznila se bom ven, čeprav starši tega ne dovolijo.
Nakupile bomo stvari za noč jaldo.
Denar smo zbrale v klobuk.
Okoli sto dolarjev, kar je okoli 20 afganijev.
Kaj boste kupile? - Štiri kilograme granatnih jabolk.
35 nas je in imamo jih pet kilogramov.
Vrag naj jih vzame, nimajo oreškov!
Kaj bi rade? Možnosti ni kaj veliko.
Za noč jaldo smo imeli načrte.
Vedno smo jo proslavili.
Zdaj pa smo begunci, razkropljeni po svetu.
VESELO NOČ JALDA!
Nikoli jih ne bomo izpustili, ker so skrunile islamski hidžab.
ŽENSKE IMAJO PRAVICO VOLITI IN SE IZOBRAZITI
Ko so talibani vlomili,
je dekle razbilo balkonsko steklo
in skočilo.
Na pomoč!
V hiši so talibani in bojim se za svoje sestre!
TAMANA AKTIVISTKA
Ne bomo odprli!
Če se hočete pogovoriti, prosim, pridite jutri.
Nocoj vas nočemo blizu deklet.
Ne bomo odprli!
Na pomoč!
Nikoli ne bomo odpustili tistim ...
Ki so skrunile hidžab.
Imamo jih za prostitutke.
Stavim, da bodo posneli Tamano,
ki bo morala povedati, da je šlo za nesporazum.
Imaš tablete proti bolečinam?
PODPRITE AFGANISTANSKE ŽENSKE
Vesela sem, da končno sodelujem,
da predstavljam ženski glas.
Lahko, prosim, napišeš nekaj stavkov?
Pišem: "Podprite ženske."
Takole drži roko.
Podprite afganistanske ženske.
Še enkrat ponovite.
Podprite afganistanske ženske.
PODPRITE AFGANISTANSKE ŽENSKE
Naj napišem "kje je" ali "kje so"?
KJE SO TAMANA IN NJENE SESTRE?
Vsaka predstavlja vse nas.
Izpustite zapornike, odpravite neznanje.
Kje so Tamana in njene sestre, Parvana?
Snemite maske, posneli vas bomo.
Je to fotografija?
Fotografirajmo se.
NE BODITE NEUMNI, IZPUSTITE ZAPRTE ŽENSKE
Končno smo na vrsti.
Že več dni prihajam in odhajam, nikoli ni pravi čas.
Zdaj sem jaz na vrsti za pranje.
Oprala sem oblačila in jih ožela,
ker je zunaj zelo mraz.
Tudi dežuje.
Odnesla jih bom v sobo.
Zarifa Salangy se je vrnila v Afganistan.
Povedala sem, da nekatere ženske podpirajo talibane,
pa mi niste verjele.
Boš spet prišla k nam?
Danes grem domov.
Kje imam jopič?
Ostani pri nas, zunaj je nevarno.
Ker talibani iščejo aktivistke,
bom danes doma, jutrišnjo noč pa pri vas.
In potem pri Leili.
Adijo, srček.
Draga Shahrzad, adijo.
Zaklenita vrata. Nikomur ne odpirajta.
Če kdo vpraša za teto Zahro Mohammadi,
recita, da je ne poznata.
Če kdo vpraša v šoli, bodita tiho.
Novih oblačil nisem kupila.
Vse sem prinesla iz Kabula.
Če bom kdaj domišljava, se bom spomnila na tole.
Ko sem imela le 20 afganijev.
Tega ne bom pozabila.
In pet dolarjev, ki sem jih shranila za srečo.
V Pakistan sem prišla pred petimi meseci.
Družina je ostala v Kabulu.
Res me boli ...
Ker sem morala zapustiti prejšnje življenje.
Hudo je biti begunka. Ujetnica.
Brez doma in revna.
Okoli deklet, prijateljic, vlada polemika.
Hudo je izgubiti domovino.
Hudo je, ko je tvoja družina v rokah
najbolj izprijenih ljudi na Zemlji.
Preveč je.
ZAHTEVAMO SVOBODO IZRAŽANJA
ZAHTEVAMO ŽENSKE PRAVICE
ZAHTEVAMO ENAKOPRAVNOST ŽENSK IN VAROVANJE OTROKOVIH PRAVIC
Koliko sloganov smo natisnili?
Dvanajst.
Danes bomo protestirale pred Ministrstvom za ženske.
Sinoči so me klicali talibani.
Vprašali so me po imenu in ali bom odpovedala proteste.
Povedala sem jim, da nisem odgovorna za vsak protest.
Rekli so, da sem odgovorna za teroristične napade
in bi morala proteste odpovedati.
Povedala sem, da nisem odgovorna.
Eden je dejal, da pride jutri ob enih.
Vprašala sem, ali mi grozi. Ali me bodo ubili?
Odvrnil je, da bom že videla.
Vprašala sem, zakaj kliče. "Ker sem slavna."
To snemam, da boste vedeli, da je odgovorna islamska oblast,
če se mi kaj zgodi.
Smo generacija izobraženih, zato se nas boje.
VEST JE TIHA UŠESA SO ZAMAŠENA
Borimo se za pismenost. Borimo se proti neznanju.
Nismo ženske izpred dvajsetih let.
Izobražene smo in ne bomo molčale pred oblastjo.
Naslednja afganistanska predsednica bo ženska.
Danes nas zatirajo.
Čeprav smo goloroke, se nas bojijo.
Zahtevamo svobodo, zahtevamo službe, zahtevamo svobodo, zahtevamo kruh!
Delo, kruh, svoboda!
Delo, kruh, izobrazba!
GLAS UČITELJA JALALA ODMEVA MED LJUDMI
Prišle smo protestirat.
Seveda so tu oboroženi talibani.
Obkolili so nas in nas ovirajo.
Razmere so slabe. Tu so posebne enote.
Ovirajo nas.
Na nas streljajo s solzivcem, želijo nas oslepiti.
Zahra?
Včeraj je bila v Kabulu apokalipsa.
Dr. Zahro Mohammadi so prijeli.
Prijeli so še sedem deklet
in pred tremi dnevi dvanajst.
Pred tremi dnevi je 40 deklet poskušalo zbežati iz bližnje varne hiše.
Nekaterim je uspelo, dvanajst pa so jih prijeli talibani.
Naj jim Bog stoji ob strani, tem divjakom ne moreš zaupati.
Nikoli ne veš, kaj bodo storili mlademu dekletu.
Naj Bog stoji ob strani dekletom.
Naj jim Bog stoji ob strani.
Povsod oblaki, megla in dež.
Danes je odšlo nekaj otrok.
Marjam, Sahar, Baktash, Razma in Rahela.
Neštetokrat se mi je trgalo srce.
Od padca Kabula je vsak dan nesrečen.
Ta soba se mi gabi.
Nisem si mislila, da jih bom tako pogrešala.
Moje so enega za drugim ponižali.
Ves čas nas pobijajo in nam kradejo.
Naše sanje so se čez noč sesule v prah.
Ves čas trpimo,
ker smo zapustile domovino.
Nikamor ne spadamo, nič nam ne pripada.
Nima smisla kupovati česar koli,
ker ne vemo, koliko bomo lahko odnesle s seboj.
Ničesar nimamo. Hudo je.
Imela sem nekaj prijateljic, ki so nocoj odšle.
Če bi talibani preiskali hišo, ko bi bila tam ...
Ne znam si zamisliti.
Zato nočem biti več tam,
za primer, če jo preiščejo.
Strah me je.
Pred nekaj dnevi so na ulici ubili dekle.
Ni res?
Ni to strašno?
Nameravala sem oditi na študij v tujino.
Z indijsko štipendijo.
Katerega leta je bilo?
Večina Afganistancev s potnim listom potuje,
jaz pa sem ga dobila za študij.
Kdaj je že bilo?
Leta 2020, konec leta 2020.
Uradnica, ki mi je izročila potni list,
me je posvarila, da ne smem imeti takšne fotografije.
Da bom v težavah, če se talibani vrnejo.
Družini ne smem povedati, da se udeležujem protestov.
Mama bi me nagnala od doma
in kam naj grem potem?
Te dni ženske brez spremstva ne smejo iti ven.
Utišanje afganistanskih žensk je nehumano.
Ne bodo nas prisilili, da bomo tiho.
Ne morejo nas utišati.
Podpiramo vsak glas, ki se dvigne kjer koli v Afganistanu.
Izpustite Zahro Mohammadi!
Zaprli so vse osnovne šole za deklice in vsi so bili tiho.
Zaprli so univerze za ženske in vsi so molčali.
Dekletom so prepovedali izobrazbo.
Edini izhod je samomor.
Dol s talibani!
Pošasti ste!
Izobrazba je naša pravica,
ne bomo odnehale!
SVOBODA JE PRIROJENA ŽENSKA PRAVICA
Šarifa, greva. Dovolj je!
Šarifa, pojdiva.
Rada te imam, ljuba sestra.
So te hudo pretepli?
Hvalabogu, da si doma.
Hvalabogu.
Za hipec moram sesti.
Videla sem Tamano, bila je vsa rdeča.
Si jo videla na lastne oči? - Pretepli so Tamano.
Ko je prišla k meni in me objela, sem jo pogledala in vprašala:
"Od kod te že poznam?" In potem sem jo prepoznala.
Videla sem Parvano. Morsal so izpustili skupaj z mano.
Hvalabogu.
Zakaj so obdržali Tamano in Parvano?
Hudo so ju pretepli.
So tebe hudo pretepli? - Ne, nihče me ni tepel.
Dekleta so iz Pandžira.
Morda zato, ker so iz Pandžira.
Želimo, da talibani odidejo.
Želim si, da bi bila to le nočna mora.
Da bi se nekoč zbudili
in na ulicah videli naše zastave in našo policijo.
Živel Afganistan!
Izpustite Tamano in Parvano!
Delo, kruh, izobrazba!
Talibanom želimo smrt!
Zahtevamo ponovno odprtje šol za dekleta in ženske!
Delo, kruh, izobrazba!
Nočemo reči, da ne maramo hidžaba, hočemo ga.
Toda hidžab ni čador,
hidžab ne pokriva rok in nog.
So zato zaprli Tamano in Parvano?
Dovolj je. Dovolj imamo!
Talibani, kršilci človekovih pravic!
Pravica! Pravica! Dovolj imamo vaših zločinov.
Pravica! Pravica! Dovolj imamo vaših zločinov!
Ne bojte se, skupaj smo.
Napačna žila.
Ni notri.
Prosim, nehaj! Dovolj! Boli.
ZAHRIN OČE
Sram me je, ker so te prijeli.
Vem, da je veliko aktivistk.
Mnoge so se ognjevito upirale in so jih zaprli.
Tega v svoji družini ne bom prenašal.
Dedek toliko govori, da me boli glava.
Oče pravi, da je hči morda res junakinja,
za druge in zase.
Toda družino sem osramotila.
Grozno me boli glava. Dovolj je.
Zakaj toliko govori?
Zahra, postavi se za vrata, da te Omid ne bo videl.
Hvala za podporo.
Vedno ti bom stal ob strani. Zaupaj mi.
MIZOGINIJA JE PROGRAM, HIDŽAB JE IZGOVOR.
Izobrazba, delo in svoboda so naša pravica.
Ženske so pol družbe.
Ne, takole napiši ... Ženske so polovica družbe.
Delo, izobrazba in izbira pokrival so naša pravica.
Naša temeljna pravica.
Rokopis je v redu.
Takoj pridem.
Prav, hvala.
Marzya je klicala, grem. Prav, mami?
Če že moraš. Saj me tako ne bi ubogala.
To ni moja stvar. - Mar ne moliš zame?
Molim, da bi se umirila, a tebi ni mar za moje besede.
Ponoči ne spim.
Zelo me skrbi zate,
tudi ko za pol ure zaprem oči.
Previdna sem.
Nosim masko in dolgo obleko.
Kaj še lahko storim? Kaj?
Ne vem.
Počni, kar hočeš.
Pravica, pravica!
Dovolj imamo omejitev!
Združene smo!
Kje je Alia?
Zakaj ste umorili Zeynab?
Pravica, pravica!
Dovolj imamo ujetništva!
Ljudje rišejo po zidovih, ker so tako zdolgočaseni.
RAIHANA AHMADI
To je moja slika.
Taranom.
Nekoč nisem imela kaj početi, pa sem prišla sem risat.
Tu sem napisala tradicionalno pesem.
"Rada te imam za vse ljudi, ki jih nisem videla."
"Dala sem vam svojo bolezen in si izposodila zdravje od vas."
Čaharšanbe suri je na zadnjo sredo v letu.
Vsako leto zakurimo ogenj in skačemo čezenj.
Osvobodimo se vseh težav iz prejšnjega leta.
Za srečno in zdravo novo leto.
Molimo za svobodo, da si bomo v novem letu povrnili Afganistan.
Svojo deželo iztrgali iz krempljev sovražnikov,
da bomo lahko mirno živeli pod afganistansko zastavo.
KRUH, DELO, IZOBRAZBA. IZPUSTITE ZAPRTE ŽENSKE.
VZPOSTAVITE PRAVICO. SVOBODO.
Hvalabogu, svobodna si.
Gremo ven, ljuba Zahra. Gremo na sprehod, zabavajmo se.
Se ne strinjaš? Svež zrak potrebuješ.
Zakaj si tako močno naličena?
Prisilile smo jo.
Danes sem drugi dan na prostosti.
Malce bolje sem.
Tu sem z Vahido, Morsal in mamo.
Shokufa, te zobe je treba izpuliti,
toda ognojek je na gornjem zobu.
Talibani želijo vnesti razdor med dekleta
in so poslali vohunke.
Spodbujajo hinavščino.
Aretirajo ženske v varnih hišah in jih prisilijo k priznanju.
Nekatera aktivistična dekleta so skrivaj sodelovala s talibani.
Zelo sem bila jezna,
to je bilo tako žalostno,
da sem zapustila gibanje.
Zelo sem utrujena.
Vem, da bi morala iz Kabula.
A to bi bilo zame zelo težko.
Težko bi bilo zunaj Kabula in brez Omida.
Želim vijolično zimsko obleko.
Za katero starost? - Za štiri različne.
Dvanajst, osem, pet in tri leta.
Jaz iščem nekaj bolj elegantnega.
Tudi ti se obleci.
Imej ta oblačila za spomin.
Tokrat sem zadnjič pri tebi.
Prosim, uredi se.
Čigave so te nogavice? - Moje so.
Nekam se bom skrila.
Nihče ne bo vedel, kam, niti oče ne.
Samo Omid.
Ta piškot vzemi s seboj.
Tvoj je.
Srček, objemi me.
Moj dragi Omid.
Lahko narišeš srce?
DRAGI OMID, ZBOGOM DO NASLEDNJEGA SREČANJA!
Ne joči. Prosim, ne joči.
Zdaj, ko ne morem delati v pisarni,
moram najti način, kako biti aktivna doma.
Dolgočasno je, a bolje kot nič.
Čas hitreje mine.
Zohra je imela intervju.
Morda bo odšla pred nami ali z nami, ne vemo.
Imeli smo poslovilno zabavo.
Srečno pot.
Močne ženske so vedno osamljene.
Vedite, osamljene ženske postanejo močne.
Zelo te imam rada.
Rada te imam.
Adijo.
Šli so.
Če bo preživela puščavo, se bomo vrnili v varno hišo.
Pred uporabo mora biti vse čisto.
Zamislite si, da imate to v svojih ustih.
Prosim, držite se pravil te klinike.
Če ne bo, kot je treba, bo ostala brez bolnikov.
Srce se mi para, ker zapuščam kliniko.
In še pomembneje, kako naj zapustim prijateljice?
Moje drage tovarišice, ki sem jih srečala med bojem.
Težko se je posloviti od sobojevnic.
Prihajam iz konservativne družine.
Močno sem se trudila, postala sem zdravnica
in kljub mračnim časom v tej deželi sem ohranila službo.
Ne prenesem misli,
da bi talibani požgali vse.
Vse, za kar sem se trudila.
Včeraj nam je uradnik iz varne hiše prišel povedat,
da ne moremo več ostati.
Oditi moramo.
V obupnem položaju smo.
Nimamo denarja. Želim si, da bi ga imele.
Naše družine so v Kabulu in vizumi niso pripravljeni,
vse postaja vse huje.
Vsak vizum stane 450 dolarjev
in srečanje je že petič odpovedano.
In da bi bilo še huje,
je ta avto razvalina in se ves čas kvari.
Revščino trpimo.
Na nikogar se ne moremo opreti.
Nihče nam ne pomaga, razen Boga.
To je vrhunec naše bede in begunstva.
Še jokati ne zmoremo več.
Nimam več solza.
Od včeraj smo na ulici kot potepuški psi.
Prisegam.
POSNETEK NADZORNE KAMERE V KLINIKI
Poglej. Bojim se, da je ugrabitev.
Eden je bil oborožen.
Omid, poglej avto. S temnimi stekli.
Videl sem Zahro, ki je vstopila.
Je tvoja žena? - Da.
Prevrti malo nazaj. Še enkrat bi rad preveril.
Prišel je, vprašal kje je dr. Zahra in odšel.
Se je vrnil? - Da.
Je datum posnetka pravi?
Seveda so stekla zatemnjena.
Nemogoče je videti skozi.
Predvajaj.
Več mesecev je že,
odkar je dr. Zahra Mohammadi izginila iz svoje ordinacije.
Nihče ne ve, kje je.
Šole in univerze so že leto dni zaprte.
Afganistanke so že leto dni doma.
Ura je tri zjutraj.
Kakšno noč se zbudim in kozarec vroče vode,
svinčnik in knjiga mi delajo družbo v teh samotnih trenutkih.
Ostali smo pod talibansko oblastjo.
Položaj je beden. Kabul je povsem uničen.
Pogrešam čisto vse.
Pogrešam dneve, ko smo se oblačile v pisana oblačila,
ne le v črno.
VERNIKI ZAUPAJO V ALAHA
Kriva sem zavzemanja za pravico.
Tu se moram skrivati, ker sem zahtevala svobodo.
Zahtevala sem svobodo za ženske
in svojo domovino.
Ne morem biti s svojo družino.
Toda z mano je vedno ta muca.
Aktivistke se skrivajo na krajih, kot je ta.
Vedite, da bo to zelo koristno
pri sprejemnem izpitu na univerzi.
Na primer, povem stavek o Afganistanu.
Razmišljam o Afganistanu.
Pravim: "Razmišljam o Afganistanu."
Od 15. avgusta 2021 je na kabulskih ulicah tisoče žensk
zahtevalo kruh, delo in svobodo.
Na stotine so zaprli, mučili ali ubili.
Mnoge so še vedno pogrešane.
Zahra, Šarifa in Taranom zdaj na novo žive izven Afganistana.
Prevod: Miro Mrak