Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[tichá temná hudba]
[muž německy] Tři měsíce výslechů. Nepromluvil.
[muž 2 německy] Uvidíme.
[dunivé kroky]
[odemykání]
[německy] Vstávej!
Zvedej se, Mašíne!
Ty svině!
[temná hudba, hluk rvačky]
Svině!
[temná hudba]
[německy] Připravit zbraň!
Nabít!
[cvakání zbraní]
[temná hudba]
Zacílit!
Pal!
[hra na bicí znějící jako výstřely]
[hra na bicí]
[rytmická hudba]
Tak díky, šéfe.
[rytmická hudba]
- [Radek] Co za ni chceš? - [mladík] Dvě pětky.
[rytmická hudba]
Josef, potřebuju pětku.
Nemám.
Najdi si holku.
[Radek] Díky.
[rytmická hudba]
Počkám venku.
Na polívku.
- Děkuju, pane Hakl. - A pozdravuj mámu.
Budu.
- Říkal jsem ti, že je to s výtahem. - [Hana] Pšt, ne tak nahlas.
- Čí je to byt? - Můj.
[Josef] Dobře, strejdy.
Neboj se, odjel do Varů.
[Josef] Co spropitný?
Vodíš si sem hodně holek?
Zalejvám mu kytky.
- [Ctiborův výkřik] - [Hana] Jé!
Co tady děláš?
Já tady bydlím.
- Hani, počkej. - [Hana] Já tě…
[Josef] Hani, počkej!
[Ctiborův smích]
[Ctibor] Promiň, Pepíku,
já mám zejtra zubaře.
[jemná hudba]
Jé!
No vidíš, machruješ…
Jsem rychlejší, vždycky jsem byl.
[jemná hudba]
Zaber!
[Radek čte] „Close combat.
Attack with a knife, downward…“
Knife.
Podrž to.
„Downward angle step
make devadesát degree angle with your hand.“
- [smích] - Přijde ti to vtipný?
- Čteš to jak malomocnej, jo. - Tak uvidíme.
90 stupňů.
Pojď.
[heky]
Au!
- [Radek] Sbohem. - Já myslel, že tomu nerozumíš.
Zvedej se, jedeme znova.
[Josef] No, rameno, rameno.
- Dobrý. - Výborně, brácha.
Pamatuješ, jak jsem tě zmlátil?
Bylo mi devět.
Prali jsme se kvůli tomu noži, nechtěl jsi mi ho půjčit.
To proto, že malejm dětem do ruky nůž nepatří.
A co si pamatuju, tak jsi dostal na držku ty.
[bijí zvony]
[místní rozhlas] Občané a občanky,
informace o slavnostním průvodu absolventů…
Ach! Klíče!
- [Zdena] Tak pak zamkni. - [Radek] Jo.
[rozhlas] …zemědělské školy…
- Ty ses teda učesala. - Nech toho.
…se koná ve středu 3. června v 16:30…
- Já musím, ujede mi autobus. - [Zdena] Máš svačinu?
- [Radek] Jo. - [Zdena] Tak ji sněz, jo?
- A vy taky. - [Nenda a Josef] Jasně, mami.
- [Josef] Taxi, madam? - Jo.
[rozhlas] Dále vyzýváme každého poctivého občana k podpisu petice
za spravedlivé odsouzení zrádců národa.
Nechceme mezi sebou plevel,
který zákeřně podlamuje sílu našeho zřízení.
Tímto děkujeme místnímu OV KSČ
za organizaci petičních výborů.
[muž] Podepíšou všechny.
Řekl všechny.
[hudba z rádia]
Já vím, no, měli jsme ji předevčírem.
Ne, mami, je to skvělý.
- Ale v neděli udělám tu slepici. - Ne, radši čočku.
[smích]
[Zdena] Chleba! Já jsem zapomněla na chleba. Podej ho, prosím tě.
- [Zdena] Kdo si dá? - [Josef] Voilà!
[rádio] Vážení posluchači, přerušujeme vysílání…
Vypni to.
…důležitou zprávou. Rozsudkem lidového soudu
byli dnes odsouzeni k trestu smrti a oběšeni
Záviš Kalandra, Jan Buchal,
Oldřich Pecl a Milada Horáková.
K trestu smrti byli rovněž odsouzeni Stanislav Bro…
[vypnul rádio]
[temná hudba, pláč]
[dramatická hudba]
Soudruhu předsedo, je tady soudružka Mašínová.
Říkala jsem jí, že máte moc práce, ale nedá se odbýt.
[Zdena] Myslela jsem, že to vraždění za nacistů skončilo.
Někdy se člověk ukvapí,
rozhodne se s horkou hlavou,
a pak toho lituje.
[předseda] Počkej!
Radek je na vysoký, ne?
Pepík se tam hlásí.
[předseda] Holka potřebuje doktory.
[Zdena] Já jsem ji znala.
[bouchnutí dveří]
[temná dramatická hudba]
[sykání bolestí]
[dávení]
[zvracení]
[temná dramatická hudba]
[muž] Váš syn nebude připuštěn k maturitní zkoušce.
[Zdena] Proč? Vždyť studuje s výborným prospěchem.
[muž] Přišlo to shora. Můžete si za to sama.
[muž] Nemáte je provokovat. Tady je to písemně.
[Zdena] Je mi z vás nanic.
[kroky]
Nikam nepojedu. Prostě ne!
[Zdena] Nebudete tak na očích, babička to v Jeseníku zařídí.
A bude mě jenom komandovat? Mami, slyšíš mě?
Já tam nechci. Chci bejt tady s váma.
- Budeš za náma jezdit! - Mami, tohle je sakra můj život, ne?
- [Radek] Nendo! Mluvíš s mámou. - Nehraj si na tátu.
Poslouchej mě, ano? A pochop to. Stačí, že nepustili k maturitě Pepu.
Mami, já žádnou pitomou maturitu nepotřebuju.
Jasně, vzdělání je přežitek kapitalismu.
Pepane, buď zticha, ano?
[Zdena] Nendo!
[bouchnutí dveří]
To je všechno moje vina. Jdi tam za ní.
[Zdena] No jdi!
- [klepání na dveře] - [Josef] Nenuš, to jsem já.
- [Nenda] Nechte mě všichni na pokoji! - [Josef] Nenuš.
To bude dobrý.
[Josef] To zvládnem. Uvidíš.
[jemná hudba]
[Josef] Sehnal jsem si v Jeseníku brigádu, aby tam ségra nebyla sama.
[jemná hudba]
Neboj, budu za tebou jezdit, jak to půjde.
Slibuju.
[jemná hudba]
[muž] Auťák fasuješ ráno v šest.
O půl pátý bude zase vydrbanej dole na stanici.
Hadry a potravinový lístky ti dají ve výdeji.
Každá třetí sobota je volná.
Támhle je šéf tvojí party. Běž se mu představit.
Vítej v lese, soudruhu brigádníku.
- Pepa, Mašín. - Nosek.
[Nenda] Počkej, budeš to mít celý zmačkaný.
[Josef] Vždyť je to jedno.
Řekla jsem, počkej. Poskládám ti to.
Co je novýho?
[Nenda] Co máma?
- Asi bude muset zase na operaci. - Hm.
Měla bych bejt s ní.
Tebe neštve, že nás takhle rozdělili?
Nás nikdy nic nerozdělí.
Slibuješ?
Jasně že jo.
Ježiš, krám mizernej.
[Nendin smích]
Je večeře.
- [Nenda] Pojď. - „Umejte si ruce.“
[babička] Nezapomeňte na ruce.
[temná dramatická hudba]
Paní Mašínová?
Na vejboře mi řekli, kde vás najdu.
Malujeme teď cely na Pankráci.
Já jsem Jan Bašta, malíř.
Váš manžel tam byl za války zavřenej a
něco jsem našel v jedný cele.
[temná hudba]
Myslím, že to psal on.
Tady radši ne, prosím.
[Josef Mašín starší] Moje drahé děti,
milovaná Zdeno,
snad se k vám tento dopis dostane.
Drahá Zdeno, prosím, abys mi odpustila.
[pláč]
[Josef Mašín st.] Radku, jsi nejstarší,
buď oporou a rádcem Pepovi a Nenušce.
[jemná hudba]
Nendo a Pepo,
učte se pilně, abyste byli vzdělanými a prospěšnými lidmi.
Odešel jsem bojovat
a svůj boj jsem prohrál.
Věřím však pevně, že hájit svobodu svou a vlasti
je povinností každého z nás.
Bez svobody nelze žít.
[jemná hudba]
[hudba utichla]
[cvaknutí zapalovače]
[smích Nendy]
[Nenda] Pepane, nech toho. Ty tvoje vtipy.
[Nenda] Ale hrozně se těším na mámu, psala, že udělá svíčkovou.
[Nenda] Jak to, že ti to auto půjčili?
Řekl jsem jim, že ti za války ustřelili nohy až u zadku.
[smích] Ty seš fakt vůl, víš to?
[zapisovatel] Hodiny stojací s orlem.
[klapání psacího stroje]
[zapisovatel] Zrcadlo benátské, broušené,
obývací stěna ořech.
Ty lustry taky.
Dva lustry křišťálové šestiramenné.
- [Josef] Co se děje? - Vyhazujou nás z bytu.
- Nikam se stěhovat nebudeme. - Padej ven vychladnout.
- [Josef] To nemáte dost? - Nerozuměls? Vypadni.
Nerozumíš? Vypadni!
- Nebo uděláš co? - [Zdena] Kluci?
- Nedělejte si to hroší. - Kluci! Odnesete to dolů.
Prosím.
Chtěla jsem vás jenom poprosit,
tenhle klavír, je to dárek od mýho muže,
mně na něm moc záleží.
Máte tejden.
Pak ho dám rozštípat.
[hukot deště]
[Josef] Svině!
[Zdena] Modrý smalt.
Vždycky jsem chtěla takovýhle kamna.
- A nejsou tu žádný schody. - No tak vidíš.
Konec tahání nákupů do druhýho patra.
- [Josef] Mami. - [odkašlání muže]
- [Zdena] Aha. Ukažte. - Tady mi to podepište.
[muž] Dvakrát.
[temná hudba]
[muž] Samopal jednotlivě zamířit a pálit.
[střelba ze samopalů]
[muž] Od prvního zleva zamířit a pálit.
[postupná střelba ze samopalů]
[Radek] Ozbrojenej odpor je jediný, co na ty svině platí.
[mladík] Radku, to je o hubu.
Když tě někdo kopne do prdele, tak mu nedáš kytku.
- To jsem neřekl. - Řekl.
- [mladík] Neřekl. - Zavřeli ti fotra.
A co chcete dělat?
- [Radek] Škodit jim tady. - Jako to dělal táta náckům.
Jo! Co třeba otrávit soudruhům na ústředním výboru kafe?
- Zjistit, jak se dostat do kantýny… - Ne, počkej, to je málo.
Uřízneme Gottwaldovi koule a pošleme je Stalinovi jako těžítko.
Mě už nebaví, jak si ze všeho děláte prdel!
Já nemám čas zdržovat se tady s bandou idiotů.
[Milan] Neplaš, vole.
Víme, kudy vozí estébáky na střelnici.
Rozstřílíme jim autobus.
Paráda, vole. A čím?
[Josef] Na fízlárně v Chlumci je zbraní dost.
Vezmem si, co potřebujem.
Vím ještě o jedný akci.
[silné bouchání na dveře]
[bouchání]
Zdravíčko, soudruhu. Nerušíme?
- Hezkej večer! - Zdařbůh!
- Čest. - Těbůh, soudruhu.
Co si to dovolujete?
Říkal jste do tejdne, ne? Tak do tejdne.
- [žena] Co to je za lidi? - Prosím tě, běž spát.
- [Josef] Musíš s tím zakvrdlat. - Kvrdlám.
- Co to má znamenat? - Vezmou si klavír a půjdou.
- Pomůžete mi někdo? - [žena] Cože?
Excusez moi mademoiselle.
- Tak spěte v leže, soudruhu. - Spánembohem.
[mladík] To nemohl dát táta mámě třeba housle?
[Josef] Tlač, vole! Zaberte!
[dramatická hudba]
Už chápu,
proč se do odboje nikdo moc nežene.
[smích]
- Bacha! - Brzdi!
Stůj, ty vole!
[kohoutí kokrhání]
[klepání na okno]
[bučení krávy]
[kohoutí kokrhání]
[bučení krávy]
[krásná hra na klavír]
[klavír utichl]
[Ctibor] No tak, Zdeni, jsou dospělí, pochopí to.
[Zdena] Pepa možná.
[Zdena] Ale Radek je beran.
Beran není vůl.
A co si myslíš ty?
Že ti to ohromně sluší, sestřičko.
Prosím tě, co?
Co?
Kdyby Josef mohl, dal by ti to shora rozkazem.
[jemná hudba]
[zpěv] ♪ Nedělej si z toho nic, že je ti zas o rok víc. ♪
♪ Pořád je tu jiskra v oku, mladý tělo, pružnost boků. ♪
♪ Co bys chtěla víc? Víc už není nic. ♪
Radku, tys nezpíval! Já to viděl.
- Tak. - Hm.
[jemná hudba]
[potlesk]
[Ctibor] Hurá!
[Ctibor] Sestřičko! Zdeničko.
Já ti přeju hodně zdraví, štěstí a lásky.
- Mám tě rád. - Já tebe taky.
Co? Jo!
- To je ode mě. - Děkuju.
- [Nenda] Od nás. - Já vím, že je to od vás.
Ukaž, podej mi tu vázu.
- Tohle ti posílá babička. - Jo? Ukaž.
Ach! To je ale, to je krásný.
Vyřiď jí, že je nádherná, že moc děkuju.
- Určitě. Všechno nejlepší. - Děkuju.
A jak to zvládáte spolu?
Nemíní v důsledné své přísnosti poleviti.
- [smích Ctibora] - Celá babi.
[Ctibor] Kluci, nejsme na funuse.
To je od nás.
Chce říct, že tě máme moc rádi, mami,
a hlavně aby ti dal už pokoj ten tvůj zatracenej pajšl.
- Tak ukaž. - Našel jsem to v jedný sběrně v Praze.
[Radek] Dáme si to na barák, ať vědí, s kým mají tu čest.
Teda! Kdo to balil?
[Ctibor] Ochochó!
- Děkuju. Kam to… - [klepání na dveře]
[Ctibor] Já to vyřídím.
Tak,
to dám sem.
[Ctibor potichu] Zdravím tě, Zbyňku, pojď dál.
- [Roušar] Dobrý večer. - [Zdena] Dobrý večer.
- [Roušar] Promiňte, že jdu tak pozdě. - [Ctibor] Tak, panstvo.
Podplukovník Roušar, cizinecká legie, 122. stíhací, Essex.
[Ctibor] Po válce konzul v Kongu a v… Kde?
- V Nigérii. - A teď pomocná síla.
To máš za to, že umíš cizí jazyky. No pojď!
Já jsem tady pana Roušara pozvala na oslavu.
- [Ctibor] No dyť jo. - Jestli vám to nevadí.
- [Ctibor] Pche, vůbec. - Tak vítej.
[Roušar] Tak…
- Všechno nejlepší, Zdeničko. - Děkuju.
- Uá! - [Ctibor] Tomu říkám dárek. Ukaž!
[Josef] Osm let je sama! Proč by nemohla někoho potkat?
Tys to věděl?
Jo!
Pojď.
[Josef] Pojď zpátky, ty vole!
Co za ni chceš?
Ta není na prodej.
Pomáhala mi vyhnat fricka ze Sudet.
Myslíš i ty dva nezletilý kluky?
Je ti jasný, že tím do toho zatáhneš mámu i Nendu?
Když tak jsem ji ukradl.
[dramatická hudba]
[Milan] A co Vláďa se Zbyňou?
- Zbyňa má horkou hlavu. - Vláďa na to nemá.
[dramatická hudba]
Nemachruj.
Ty vole!
- Kdes to vzal? - [Radek] Bacha! Je nabitá!
[Josef] Jasně. Aby sis ustřelil koule.
[výstřel]
Josef!
Seš normální?
[Milan] Ty kráso.
[Radek] V noci hlídá jenom jeden esenbák.
Milane, ty zaparkuješ tady a počkáš v autě.
Já s Josefem nahlásíme, že nám ukradli motorky.
Až se dostaneme dovnitř
a esenbák se otočí,
tak ji dostane přes hlavu.
[Radek] Jak si lehne, tak Josef
mu dá šluknout,
my seberem zbraně a vypadnem.
[Josef] Počkej, to není malinovka, Milane.
Kolik se toho dává?
Přiměřeně.
- Chceš to vyzkoušet? - Máš naděláno, viď?
[čichnutí]
- Nic. - Pořádně.
[silné čichání]
[smích]
[Milan zpívá sovětskou píseň „Kaťuša“]
- [kašlání] - [smích]
[Radek] Josef! No, tak to asi funguje.
[smích]
[vrzání dveří skříně]
[vrznutí podlahy]
[Zdena] Kluci?
[Radek] Ech,
jedeme do Prahy na zábavu
tancovat.
[Zdena] Co?
[Zdena] Ty budeš tancovat?
[Josef] Jo, tancujeme s Milanem.
Učím je tango.
Přivezu ti z Prahy něco na ten žaludek.
[tichá dramatická hudba]
[Josef] Díky, nashle.
[tichá dramatická hudba]
- [Milan] Jste volnej? - Jo.
- Kam to bude, panstvo? - Do Hradce Královýho.
Tak to jeďte radši vlakem.
Když on se zejtra ráno žení. Chudák.
- Bude tě to stát majlant. - To jsem mu taky říkal, viď?
[tichá dramatická hudba]
Tak když chcete. Prosím.
[tichá dramatická hudba]
[taxikář] Oba jste z Hradce?
Oba.
[tichá dramatická hudba]
Prosím vás, nemůžete mi tady zastavit? Já musím.
[tichá dramatická hudba]
[taxikář] No tak co je?
- Mám ti pomoct? - Dělejte, co řeknu, a nic se vám nestane.
- [taxikář] Hoši, to je zbytečný. - [Josef] Ven z auta! Rychle, dělejte!
Neotáčejte se.
[tichá dramatická hudba]
- [taxikář] Co chcete? - Čelem k tomu stromu, říkám!
[Radek] Dejte ruce dopředu. Nekoukejte!
- Ukaž. - [Taxikář] Chcete peníze?
[Radek] Mlčte.
Až se rozední, tak můžete křičet. Lidi ze zastávky vás uslyší.
Nebojte se nic.
[Radek] Posviť mi.
[Radek] Tohle je za cestu. Z Hradce a zpátky, pane Šulc.
[Radek] A nějaký bolestný k tomu.
- Nikdy jste nás neviděl, jasný? - Jo.
[Radek] Dělej. Jdeme.
Nashle.
[zvonek]
[tichá dramatická hudba]
[zvonek]
[odemykání]
[esenbák] Co je?
Chceme nahlásit, že nám ukradli motorku.
[Josef] Jsme ji nechali odpoledne u nádraží.
[esenbák] Tak moment.
[tichá dramatická hudba]
Kam přesně jste ji postavili?
[Josef] No, k hospodě.
[esenbák] Tam žádná hospoda není.
Au! Co děláš? Ty hajzle!
[dramatická hudba]
[dva výstřely]
[dramatická hudba]
Dělej!
[Milan] Co se do prdele stalo?
- [Josef] Měls ho praštit pořádně. - Já jsem ho praštil pořádně.
Milane, zpomal.
Slyšíš, kurva?
Zpomal, říkám do prdele!
[tichá dramatická hudba]
[hudba utichla]
Kdybys to neudělal,
udělá to on.
[tichá temná hudba]
[hudba utichla]
[zvonění telefonu]
[otevření dveří]
[žena] Soudruhu plukovníku, soudruh Koller.
[plukovník] Je to váš okres.
[plukovník] Podle hlášení se to stalo před půlnocí.
A Poděbrady jsou od toho místa jen 30 kilometrů.
Trochu jsem se na vás přeptal.
[plukovník] Původem ze Sudet, vdovec, žena byla Rakušanka.
Před válkou zástupce vrchního kriminálního komisaře v Liberci.
Po přeložení do Prahy dvakrát povýšen.
- I Němci si vás nechali na KriPu. - Neprosil jsem se.
Asi ani neprotestoval.
Seděl jsem tři roky.
Co z toho vyčtete?
Dva údery tupým předmětem,
temeno a frontální kost.
- [Koller] Pachatelé byli… - Pachatel.
- Taxikář popsal staršího chlapa. - Byli dva.
[Koller] Oběť byla čelně k úderu
a střely jsou výrazně z boku.
Mohl ho střelit, když už ležel.
Podle balistiky ještě stál. Kdyby ho plánovali zabít,
ušetří si rány na hlavu.
V pondělí převezmete případ na krajské správě v Hradci.
[plukovník] Tady je žádost o vstup do strany.
Ručit budu já.
[pád mince do telefonního automatu]
[vytáčení čísla]
- [žena z tel.] Záchranná služba Praha. - Dobrý večer, tady Rajchrt.
Jsem na konečný sedmičky a stala se tu nehoda.
Kamarád spadl z kola a asi má zlomenou nohu.
[žena] Uveďte adresu.
[muž] Au!
[Radek] Opovažte se křičet!
[dramatická hudba]
[startování]
[tichá dramatická hudba]
Rajchrt, záchranka.
U parku srazil řidič kluka na kole.
Otevřená fraktura, řidič je agresivní a úplně namol.
Hlídá ho kolega, prosím vás rychle.
Běžte napřed, vezmu si věci.
[tichá dramatická hudba]
Říkal jsi u parku?
[tichá dramatická hudba]
[hudba utichla]
Kurva.
Kde je to auto? A ten řidič?
Ujel.
[esenbák] Ujel?
[blížící se rychlé kroky]
[zadýchaně] Ani to nezkoušej! Ruce za záda. Dělej!
[dramatická hudba]
Dělej!
Kde jsou klíče od tý skříně?
Má je velitel.
Nečum na mě!
[dramatická hudba]
Ty vole! [smích]
- [Radek] Seď a nehejbej se. - Tak pojď.
Pojď, pojď.
[dramatická hudba]
Tak. [hekání]
[dramatická hudba]
[Milan] Kde jste, sakra?
[dramatická hudba]
Vy jste ti z Chlumce.
[dramatická hudba]
[Radek] Musím tě uspat, soudruhu. Abys nevyváděl moc brzo.
[esenbák] Stejně ti to nepomůže.
[dramatická hudba]
[hudba utichla]
[cvaknutí fotoaparátu]
[muž] Pět fungl novejch SA23, deset zásobníků,
tři krabice nábojů devět mm Luger, dvě krabice 7.62,
dál pak dvě pistole ČZ 482.
Zapište taky zbraně zavražděného.
- Bude z toho něco? - Spíš ne, kliky jsou utřený.
Trocha hlíny z bot.
[cvaknutí fotoaparátu]
Já jsem ho znal, měl malýho kluka.
[cvaknutí fotoaparátu]
Na břitvu jsou okraje dost potrhaný.
Nůž. Řezal zbytečně hluboko.
[hluk automobilu]
[motor utichl]
[Josef] Dobrej. Nevíte, co se děje?
Dobrej. Nevíte, co se stalo?
Prej v Čelákovicích přepadli služebnu. Všechny oddělali, snad deset esenbáků.
Díky.
[dramatická hudba]
[rázné otevření dveří]
Chtěl sis dokázat, že na to máš i beze mě?
Nemůžu za to, že tu nejsi.
Co se tam stalo?
[Josef] Poslouchej mě!
Teď se nás bojej. A to jsme chtěli, ne?
[kroky]
[Radek] A taky jsme chtěli uklidit ten bordel na dvorku.
[Zdena] No ahoj! Nezapomněl jsi náhodou na něco?
[Josef] Jo.
Saniťáci popisují tři mladý kluky.
Ale Šulc tvrdil, že vezl staršího muže. Taxík stál na hranici Prahy
a sanita asi 11 minut od místa činu. To na stejnou skupinu moc nevypadá.
Šulc vypověděl, že na něj ten muž stále mířil pistolí a svítil baterkou.
[Koller] Jak by ho dokázal současně svázat?
Byl podělanej až za ušima. Ten by se klidně svázal sám.
- Kde je teď? - Nechali jsme ho jít.
Musím s ním mluvit.
[šumění rádia]
[Roušar] Hlásej to celej tejden, pořád dokola.
- [z rádia budovatelská píseň] - [Roušar] Každou hodinu.
[přelaďování stanic]
Asi je to marný, Nenuško.
[rádio] …súdruhom prezidentom Klementom Gottwaldom.
Dej to sem.
Tu berli taky.
[šumění rádia]
[Radek] Pojď sem.
- [rádio] …který se ve dnech sjezdu… - [Radek] A podrž to co nejvejš.
[Zdena] Pozor!
[přelaďování stanic]
- [z rádia angličtina] - Počkej! To je ono.
- Co říkají? - [Josef] Že ses měl líp učit anglicky.
- [z rádia angličtina] - Myslíš jako ty?
[Roušar] Říkají, že Amíci daj azyl
všem uprchlíkům z komunistickejch zemí.
A můžou bejt začleněný do bojovejch skupin
v rámci americkejch jednotek prvního sledu.
Už to schválil Kongres. Dali na to sto milionů dolarů.
Stavěj i osvobozeneckou armádu.
Já věděl, že nás v tom nenechaj.
Rozstřílí vás na hranicích.
Budou bez šance.
Rozřezali jsme starej kotel.
Před čárou tím obložím náklaďák a zastavíme až v Mnichově.
Dojedete ke mně, přespíte.
Dopoledne jezdí víc aut, nebudete nápadný.
- Když tak si nějaké věci odvez do Varů. - Hm.
Jo, ještě jedna věc.
Hakl už několik měsíců schovává agenta, kterej se musí dostat na druhou stranu.
Tohle je příležitost.
- A víš, o koho jde? - Ne. Ale Hakl je spolehlivej.
Za války ukrejval i vašeho tátu.
Tak to zvažte.
Tak mu vyřiď, že ho vezmem.
[temná dramatická hudba]
Sakra.
[temná dramatická hudba]
[hudba utichla]
Něco se stalo, je pryč.
[dramatická hudba]
[přijíždí auto]
[estébák] Stůj! K zemi!
[dramatická hudba]
Stůj! Ruce nahoru!
[dramatická hudba]
Ani se nehni!
[dramatická hudba]
[zvonění telefonu]
Slyším.
Tady Rykl. Měl jste pravdu, chtějí za hranice.
Zatím je sledujte.
- A pošlete mi auto. - [Rykl] Provedu.
- Tak kde jsou tak dlouho? - Třeba Hakl nemohl z lokálu, je sobota.
Brácha se o to postará.
Ty jo, mohl si vzít aspoň tohle. Pif, pif.
[Milan] Na co?
[domovní zvonek]
Už jsou tady.
Počkej.
[Josef] Brácha má přece klíče.
[domovní zvonek]
- [Josef] Kdo je tam? - Můžete nám otevřít?
- Estébáci. - Do prdele.
Aspoň jich pár sundáme.
[tichá dramatická hudba]
[Josef] Sbalte to, honem! Na půdu! Sbal to, dělej.
[tichá dramatická hudba]
[Ctibor] O co jde, pánové?
Jdeme za Ctiborem Novákem. Státní bezpečnost. Otevřete!
[Ctibor] Už jdu!
[tichá dramatická hudba]
[šeptem] Zalez, zalez.
[dramatická hudba]
Ctibor Novák? Státní bezpečnost. Jděte před námi do bytu.
- Co se děje, soudruzi? - Běžte!
[dramatická hudba]
- Co je? - [estébák] Drž hubu a obleč se.
Dělej, hajzle!
[dramatická hudba]
- [šeptem] Dělej. - Jo.
[dramatická hudba]
[estébák] Vedeme je dolů, tady končíme, soudruhu poručíku.
[oddechnutí]
[hluk automobilu]
Soudruh plukovník slíbil, že je můžu vyslechnout.
- Mám rozkaz přivézt všechny. - Říkal, že si odvezete jen Koutnýho.
Budeme vás informovat. Jak jste na něj vlastně přišli?
[Koller] Chtěl se rozloučit s rodinou, poznala ho sousedka z uličního výboru.
Máte v Poděbradech všímavý lidi.
[temná hudba]
[cvakání fotoaparátu]
Když to vyklopíš, půjdeš s flastrem na půlku.
To je fér, ne?
Já nevím co.
Pokus o nezákonný opuštění republiky, pět až patnáct let.
[kašlání]
[vyšetřovatel] Napomáhání agentovi cizí mocnosti, deset až pětadvacet.
Rozvracení republiky a vlastizrada, provaz.
[bolestný řev]
[bolestné zvuky]
Znova, šmejde.
- V sobotu 18. října jsme… - Ne! Chci to celý.
V pátek 17. října jsem se vrátil z Prahy, kde studuji Vysoké učení technické.
Druhý den jsem přijel do Poděbrad, kde jsem se potkal s Josefem
a strýcem Ctiborem Novákem. Další den jsme…
[plukovník] Jak dopadla konfrontace s tím agentem?
Ty kluky nezná.
[plukovník] Věříte mu?
- Pochcal se při první facce. - A Novák?
Ten byt ve Varech vážně má. Aktivní v odboji,
propuštěnej z armády ze zdravotních důvodů.
Po válce vstoupil do strany, ale není moc aktivní.
- Myslíte, že o agentovi věděl? - Hakl to popírá.
- Tvrdí, že s tímhle se potkali náhodou. - Já na náhody nevěřím.
Víte, co tím myslím.
- [Roušar] Ahoj. - Ahoj.
[Roušar] Dobrý den.
Děkuju.
- Děkuju. - [Nenda] Jo, já dojdu pro vodu.
[Roušar] Doktor říkal, že operace dopadla dobře.
Co kluci?
Nevím.
[Roušar] Nepustili mě ani na vrátnici.
Ale nemůžou je tam přece držet čtvrt roku a nic nám neříct.
Je to moje vina.
Takhle nemluv.
Radka vyhodili z vejšky.
Já ji mám. A k čemu mi teď je?
Jednou mi kartářka předpověděla, že se kluci dožijou vysokýho věku.
No vida!
Aspoň teď můžeš myslet víc na sebe.
A na svůj žaludek.
[kašlání]
[odemykání]
[temná hudba]
[hluk projíždějících aut]
[temná hudba]
[hudba utichla]
Nazdar, Vašku.
Zbyněk Roušar. Pokladník skupiny.
- [Vašek] Václav Švéda. - [Roušar] Těší mě.
[Josef] Vašek vlastně patří do rodiny. Komunisti jim taky všecko sebrali.
Všecko ne, kulackej původ jsem si mohl nechat.
Pomůže nám dostat bráchu ven. Makal v Jáchymově jako tesař.
[Josef] Zná to tam.
Prej máte rodinu.
Vadí to?
Těch lágrů je tam nejmíň deset, musíme zjistit, v který díře fárá.
Znám na správě ve Vykmanově zástupce sekce civilních složek.
Ale znamená to uplácet frajera, kterej neví, co s prachama.
- A kolik? - Nejmíň 50 táců.
To jsou svině.
To nevydělám ani za rok.
První středu v měsíci nám vozej do fabriky vejplaty.
- Musí to bejt ranec. - Na to zapomeň.
- [Ctibor] Bez peněz se nehneme. - Nejsme zloději.
Ale oni jsou.
Ty vole, šoupli vás do plesnivý díry.
Ty hajzlové můžou Radka v tom lágru kdykoliv oddělat, tak co řešíš?
Když se to tak vezme, tak okrást zloděje
může bejt v týhle situaci i dobrej skutek, ne?
Ale na provozní výdaje budu chtít paragony.
Tak nakup kvéry.
Ne. Ty budeš ten nejpilnější zaměstnanec, co u vás kdy makal.
Přece mě z toho nevyšoupneš? Byl to můj nápad.
No, právě. Tak mysli, ty vole.
[z magnetofonu žena roztřeseným hlasem]Ten jeden byl hubenej.
Starší v milicionářským, ten druhej kluk v civilu.
Říkal, že je od Státní bezpečnosti.
Měl zbraň.
Sednul k nám do auta a řekl, ať řidič zajede kus do lesa.
Tam nás donutil vystoupit.
Říkal, že chtějí jen ty peníze,
a soudruh Rušický na něj najednou vytáhnul pistoli.
Ten kluk po něm skočil,
začali se prát a pak… [pláč]
Střela prošla levou plící.
Zasáhla srdeční síň, byl na místě mrtvej.
[Koller] Hlaveň se dotkla těla. Kůže je roztržená a spálená.
Prali se.
[Koller] Na pravé ruce má stopy střelného prachu.
Musel mít zbraň.
[muž] Na poli bylo pár družstevníků, ale výstřel nikdo neslyšel.
Tělo toho kluka ho ztlumilo.
- Vždyť to máš křivý! - Tak máš sedět rovně.
Sedím rovně.
[Nenda] Už mi zase zakázala kino.
Stejně hrajou jen debilní ruský filmy.
[Nenda] Hm.
Počkej! Moje malá sestřička měla mít rande?
- Pusť. - Moje sestřička měla mít rande?
- Pepane, pusť mě. - Kdo to je? Přiznej barvu.
Prostě jí řeknu, že se vrátím k mámě.
Nebo prostě uteču. Ať si tady pukne vzteky.
- [otevření dveří] - Pojďte si to honem poslechnout.
Nemůžu tomu uvěřit.
[rádio] S bolestí, jaká zachvacuje srdce dětí,
oznamujeme, že dnes nad ránem
odešel otec národů,
náš velký učitel a milovaný vůdce,
Josif Vissarionovič Stalin.
Po celém Sovětském svazu lidé vyšli do ulic,
aby sdíleli bolest a ztrátu.
[Zdena] Tohle víno jsem schovávala od začátku války.
Na přivítanou.
[rádio] Soudruh Klement Gottwald ubezpečil předsednictvo ÚV KSSS,
že Československo je připraveno i nadále…
Zdá se dobrý.
…následovat vzoru našeho sovětského spojence a bratra.
No ještě.
Dovolme velkému otci, aby navždy zůstal v našich srdcích.
[z rádia smuteční hudba]
- Tak na lepší časy. - Na zdraví.
[z rádia smuteční hudba]
[hudba utichla]
[blížící se hluk motoru]
[motor utichl]
Ty vole, brácha! Tys jim zdrhnul!
Kouzlo amnestie.
Vypadáš strašně.
Jak je?
Tebe bych dal vždycky.
Co to pětikilo?
Chtěl jsem si pro tebe dojet.
Kdo nic neví, nic nepoví.
Pojď.
Pojď!
Teď je s náma Vašek Švéda. Milan narukoval.
Na tomhle zdrhnem každýmu fízlovi.
Radku.
Radku, můj chlapečku.
Můj chlapečku milovanej.
[tichá temná hudba]
[Zdena] Ech.
Uf.
Se potřebuješ vykoupat.
[tichá temná hudba]
[hudba utichla]
Co tak čumíš?
[Josef] Bylo to hodně zlý?
[žena z magnetofonu] Starší v milicionářským,
ten druhej kluk v civilu.
Říkal, že je od Státní bezpečnosti.
[přetáčení pásky]
…donutil vystoupit, že chtějí jen ty peníze a musí nás svázat.
Ten kluk vytáhl šňůru a…
[přetáčení pásky]
…vystoupit, že chtějí jen ty peníze a musí nás svázat.
[ticho]
[Koller] Potřebuju je porovnat.
Původ, stáří, analýza.
Tady je žádanka.
[šumění deště]
[Josef] Pojď, zdá se mi o tobě každou noc.
Pepo, počkej, přijela jsem kvůli něčemu jinýmu.
[Josef] Tak tomu nevěřím.
- Ptali se mě na tebe. - Kdo?
Esenbáci.
Jestli spolu jsme.
Ptali se na Radka i na Vaška.
- Cos jim řekla? - Nic.
Děkuju.
Počkej, Pepo.
- [Josef] Promiň. - Provedli jste něco?
[muž] 32 pramenů opletu, jádro, sedm dvojitých přízí, nylon.
Všechny ty šňůry jsou z jedné šarže.
[muž] Tady mi to podepište.
[temná hudba]
Dojedeme do Hory svatý Kateřiny. Když nás zastavěj,
řekneme, že jedeme k Otům do Brandova. Číslo popisný je 44.
[Radek] Turek je zná, starej dělá na pile.
Tohle si zapamatujte, je to důležitý. Otovi, Brandov, 44.
[Vašek] Já musím ještě domů.
Bětka si myslí, že jsem jel k doktorovi na kontrolu.
[Radek] Na to není čas.
- Proč nepřejdem čáru na západě? - [Josef] Tam by na nás čekali.
Jedna půlka hranice je pod proudem a druhá zaminovaná.
Kolik je to kiláků?
Zhruba 250. Do Berlína od hranice.
[Josef] Mám tady mapku.
[Josef] Sehnal jsem jen tuhle. Tak si s ní potom můžem vytřít prdel.
Šel bych radši kratší cestou, máme samopaly.
Bereme jen pistole.
- To je přeci blbost. - Budeme víc myslet.
[temná hudba, cvakání zbraní]
- Co Milan? - Poslal jsem mu telegram.
- [Josef] Úmrtí v rodině. - [Radek] Snad na to v kasárnách skočej.
[Vláďa] Kluci?
Já
nejdu.
Nemůžu tu mámu nechat.
[Zdena] Podejte mi vodu z kamen!
[Zdena] Kluci!
Tak co je?
Kde jste?
Zahraj nám něco.
Co? Vy chcete něco zahrát?
[Zdena] Tak to bych si neměla nechat asi ujít, co?
[krásná smutná hra na klavír]
[startování]
[krásná smutná hra na klavír]
[klavír utichl]
[jemná smutná hudba]
[dialogy neslyšné, jen jemná smutná hudba]
[hluk autobusu]
[muž] Doklady, prosím.
[Milan] Jiřetín, na funus.
Máte propustku?
V pořádku.
- Kam jedete, pánové? - Do Brandova, na pilu.
Sháněj tam brigádníky.
V pořádku.
[Radek] Dvě skupiny.
Velký rozestupy, ale tak, abysme na sebe viděli.
Milane,
když přijde problém, tak jedna skupina pomůže druhý.
A co já?
Neboj, prostřídáme se.
[tichá dramatická hudba]
[šeptem] Tady.
[šeptem] Guten tag, willkomenn, pánové.
[tichá dramatická hudba]
- [šeptem] Čekal jsem to horší. - [šeptem] Dělej.
[šeptem] Vypni to, ty vole!
[dramatická hudba]
[šeptem] Jdeme.
[dramatická hudba]
[hudba utichla]
[hukot vody]
Boty dolů.
Jak jinak.
[hukot a bublání vody]
[hukot deště]
Au!
Dobrý?
[hukot deště]
[Josef] Ta mapa je úplně k hovnu.
Jdeme tři dny, a ani pořádně nevíme, kde jsme.
[Radek] Měl jsi sehnat lepší.
To je kosa.
To mi povídej.
Já necejtím nohy.
Tak zabavíme nějaký auto, do Berlína je to pár hodin.
[Zbyněk] To je zbytek, co máme. Skládám funkci provianťáka.
Nejupřímnější je láska k jídlu, co?
Nejhorší jsou první tři dny, pak se ti scvrkne žaludek, znám to z vězení.
Proč jsi to neřekl dřív? Jsme to nemuseli tahat.
[Zbyněk] Vězení?
[Vašek] V Berlíně.
Ve čtyřicátým jsem zdrhal do Švýcarska, chytli mě,
chtěl jsem střílet fašouny, a místo toho jsem jim žehlil gatě.
[Radek] Ale dělal křivý puky.
[smích]
Kluci,
já…
já jsem asi ztratil pistoli.
- A jak asi? - Děláš si prdel?
Mně musela vypadnout v tý díře, jak jsem spadnul.
[křičí] Tobě Amíci nesvěřej ani mytí hajzlů, ty vole!
Radku!
Neřvi.
[dramatická hudba]
[Radek] Zbyněk bude vzadu.
Milan počká v zatáčce.
Já s Vaškem mu dáme šluknout, jasný?
Mám tam hlídat bez bouchačky?
Střílej, jenom když to bude nezbytně nutný.
Ježiš, dyť já vím.
Tak jdem.
[Zbyněk] Jo.
[přijíždí auto]
- [německy] Chcete někam svézt? - [německy] Do Drážďan, prosím.
- [německy] Vystupte si. - Když poslechnete, nic se vám nestane.
- [řidič] Jsem lékař, jedu za pacientem. - [česky] Ven!
[řidič] Prosím, neubližujte mi. Chcete peníze?
Do prdele!
[dramatická hudba]
Počkejte! Nemám klíčky. Má je asi u sebe.
[dramatická hudba]
Halt! Halt!
Ty vole.
[dva výstřely]
[Zbyněk] Volal jsem na něj, nechtěl zastavit. Kurva!
Tak jedem, nebo co? Jedem? Tak co bude? Radku!
[dramatická hudba]
Padáme! Dělejte!
[dramatická hudba]
Jé! Au! Do prdele!
Milane!
[těžké dýchání]
Dobrý?
[rozléhající se rána dveří]
Vaše léky.
Nechápu, co na něm máte.
Víte, že mu během povstání sousedi zaživa upálili ženu?
A vy jste byl při tom?
Sedněte si.
Vaši synové jsou obviněni z velmi vážných kriminálních činů.
[Koller] A jsem si jist, že o dalších ještě nevíme.
[Zdena] Gestapo mě vyslýchalo půl roku.
Vím.
[Koller] Rád bych vás něčeho podobného ušetřil.
A nejen vás.
[Zdena] Kde je moje dcera?
Co jste jí udělali?
Kde je moje dcera?
[vzlyky]
[kašlání]
[muž] Řekl jsem desetkrát.
[zavření dveří, zamykání]
[Koller] Jde o tvou budoucnost.
[Koller] Napij se.
Je teplý.
Víš, co se stane, až bratry chytí?
Pomůžeš mámě i sobě.
U soudu to bude třeba.
Nic jsme neudělaly.
[nádražní hlášení německy]
Au! Radku, já mám strach, jestli to zvládnu.
Nemel blbosti.
[nádražní hlášení německy]
[německy] Dobrý večer. Dáte si něco k pití?
[Vašek německy] Dobrý večer. Chci to prodat.
[něm.] Pojďte se mnou.
Hodný fašouni. To by se táta divil, kdo nám tady pomáhá, co?
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Kam dojedu za 3,50?
Do Uckra.
Tak pětkrát, prosím.
Říkal jste pětkrát?
[tichá dramatická hudba]
[pokladní] 17,50.
[dramatická hudba, šustění bankovek]
[pokladní] Děkuji.
[dramatická hudba]
[cinkot mincí]
- [Vašek] Mockrát děkuju. - Není zač.
Na shledanou.
[dramatická hudba]
[vytáčení čísla]
[dramatická hudba]
Policie?
[německy] Pohyb! Poplach!
Rychle!
Rychleji!
Dělejte!
Odjezd!
[tichá dramatická hudba]
[nádražní hlášení německy]
[dramatická hudba]
[muž] Vaše doklady. Cíl vaší cesty?
[žena] Uckro, bydlím tady. V čísle 32.
[muž] Vaše doklady. Kam jedete?
[dramatická hudba]
[muž] Cíl vaší cesty?
Vaše doklady.
- Žádné nemám. - Odkud jedete?
Účel vaší cesty? Slyšíte?
Jsem pomocný dělník.
- [Radek] Co se děje? - Patříte k sobě?
Pojďte se mnou! Všech pět.
Pohyb, rychle!
[dramatická hudba]
Sedněte si.
[dramatická hudba]
Ruce nahoru! Všichni!
Ty nerozumíš?
Hajzle!
[dramatická hudba, střelba]
[dramatická hudba, těžké dýchání]
[tichá dramatická hudba]
- Dobrý, kluci? - Jo, dobrý.
[oddechování]
Dobrý.
Kde je Zbyňa?
Ten šel s váma.
- Zbyňo! - Pšt!
[houkání sirény]
[výstřel]
Mizíme.
[siréna]
Milane, pojď!
Soudruhu plukovníku.
Atopický ekzém.
Není to nakažlivý.
Jsou ve Východním Německu. Podle svědků jsou tam další tři.
Stasi si vyžádala člověka od nás.
Vy mluvíte německy, tak…
Pas a pověřovací papíry.
Auto čeká dole.
- [německy] Soudruh Koller? - Ano.
Operační místnost je dole.
Chci hlídky v okruhu dvaceti kilometrů.
Je mi jedno, kde je vezmete.
- Soudruh komisař Haneke. - Kapitán Koller, pražská centrála.
- Přivezl jsem všechno, co o nich víme. - Počkejte.
SE2, tady Brühl. Poplach třetího stupně.
Ozbrojená skupina pěti mužů v prostoru Uckro, Luckau.
- Pro vás. - Všechny jednotky.
[vzdálený štěkot psů]
[bije zvon]
[muž německy] Všichni ven! Rychle!
[zvon, štěkot]
Otevřete dveře!
[těžké dýchání]
[muž německy] Jméno?
[Zbyněk česky] Nerozumím.
[muž německy] Kde jsou ostatní? Proč jste se rozdělili?
Kam jste měli namířeno?
Tak mluvte.
[Zbyněk] Kein Deutsch.
Kein Deutsch.
[česky] Mluv a pomůžeš si.
Jak vám mám říct, co nevím?
Já nic nevím! Nic nevím!
[temná dramatická hudba]
- [výkřiky] - Pšt! Radku.
Radku.
- Dobrý? - Jo.
To jsem já.
[dramatická hudba]
[německy z amplionu] Pozor, pozor. V této oblasti se ukrývají čtyři bandité.
Jsou ozbrojení a nebezpeční.
Věk dvacet let.
Na sobě mají špinavé oblečení a nemluví dobře německy.
Jmenují se
Ctirad Mašín,
Josef Mašín, Milan Baumer a Václav Švéda.
Paumer, kreténe.
Odměna za informace vedoucí k dopadení
imperialistických vrahů je tisíc marek.
Dostali Zbyňu.
[čvachtání]
[muž německy] Stůjte!
[střelba]
Dělejte!
Běž!
[drkotání zimou]
[střelba]
[dramatická hudba]
[výstřel]
[dramatická hudba]
Běž.
[dramatická hudba]
[vysílačka] Tady Alfa 1. Naše pozice: 99 30 55.
Pokračujeme na souřadnici 99 30 68. Oblast Waldov, Friewalde.
Uprchlíci spatřeni v lese před námi. Jsou ozbrojeni.
[dramatická hudba]
[hudba utichla]
[oddechování]
[vzdálené německé povely]
Nemám bouchačku.
Tak, víš, co jsme si slíbili.
Jo. Jo.
[těžké dýchání]
[dramatická hudba]
Tam! Támhle jsou!
[střelba]
[dramatická hudba]
[střelba]
Pojď zpátky!
[střelba]
Postupujte! Vpřed!
[dramatická hudba]
Držte formaci! Uzavřete celou oblast!
[střelba]
[bolestný řev]
[střelba]
Naproti postupují naši. Takhle se navzájem postřílíme.
Neodmlouvejte! Splňte rozkaz!
[dva výstřely]
[výstřel]
Ústup! Zpátky!
Zpátky!
Vraťte se, desátníku! To je rozkaz!
Běžte zpátky!
[dramatická hudba]
Dobrý.
[sykání bolestí]
- [Vašek] Je to zlý? - Škráblo tě to.
Chtěl jsem jich pár sundat.
[oddechování]
[nesrozumitelné hovory Němců]
[z amplionu česky] Vzdejte se!
Jste obklíčeni.
Známe vaši totožnost.
Zaručíme vám spravedlivý soud.
Za vaše činy budou platit vaše rodiny.
Opakuji, jste obklíčeni.
[Milan] Ty kurvy si dělaj kafe.
[z amplionu německy] Zaručíme vám spravedlivý soud.
Přece nechcete, aby za vaše činy zaplatily vaše rodiny.
[Radek] Víte, proč jsme se prostříleli z Uckra?
[Radek] Protože to nečekali.
[cvakání zbraně]
Vašku?
[hekání]
[Vašek] Jo.
[tichá dramatická hudba]
[Radek] Teď.
[dramatická hudba]
[křik Němců, střelba]
[dramatická hudba, střelba]
Tys to dokázal!
[Vašek] Běžte.
[těžké dýchání]
[Vašek] Já si tady zalezu do křoví a pak si zkusím nějak pomoct.
- [Vašek] Běžte. - [střelba]
Běžte! Kurva, padejte!
[temná hudba]
Vrátíme se pro tebe. Slibuju.
Musíme.
[střelba]
[hekání, temná hudba]
[temná hudba]
[hudba utichla]
[lomoz]
[rány]
[chrčení]
[plivnutí]
[plukovník] Podle vězeňského lékaře má vaše přítelkyně v žaludku další nádor.
Ale je možné ho úspěšně operovat.
[plukovník] Čas ovšem hraje proti ní.
Když dosvědčíte, že věděla, co její synové páchají,
už za hodinu může být na operačním sále.
[hluk ořezávátka na tužky]
[plukovník] Beztak jen potvrdíte, co už víme.
A její dcera?
To není obchod, ale jen a jen moje dobrá vůle.
[plukovník] Hm.
[drkotání zuby]
[Milan] Já bych si dal
křenovou s jazykem
a máminy perníkový puky.
Já bych si dal
vlasy Hančiny, vlasy…
- Ty bys chtěl žrát vlasy, jo? - [Radek] Ty furt s tím žrádlem, ty vole.
Držte už kurva hubu.
[muž německy] Držte formaci! Pozor! Zkontrolujte ty hromady!
[muž německy] Rychleji!
Pokračujte!
[dramatická hudba]
Do každý hromady jednu dávku.
[střelba]
[dramatická hudba]
[muž německy] Stačí! Další!
[dramatická hudba]
Máme rozkaz přemístit se do prostoru Zossen, Bestensse.
Pozor! Všichni muži na severozápad!
[dramatická hudba]
[z dálky výstřel]
[německý plukovník] Deset tisíc chlapů hledá tři usmrkance!
Máte vůbec ponětí, o co tady jde?
Sověti jsou každým dnem nervóznější.
Tak proč nezasáhnou oni, soudruhu plukovníku?
- Mají celou armádu. - Děláme, co můžeme.
[Koller] Myslím, že ti kluci jsou pořád někde tady.
[plukovník] Opravdu? A kde? Už je to pět dní.
- Tak proč jsme je ještě nenašli? - Někam zalezli. Můžou být kdekoliv.
Potřebujeme v terénu víc lidí.
Musíme prohledat každý stoh, každé stavení.
[dramatická hudba]
- [žena] Co bude k obědu? - [žena 2] Brambory.
[žena 2] Brambory s bramborama.
[kdákání slepic, štěkot psa]
[muž] Neměla by ses zahřát, co?
[žena] Och! [smích]
[pláč nemluvněte]
[žena] Pšt. Už spinkej.
[chrochtání prasete]
[kašlání]
[vyděšený řev ženy]
- [žena] Ty banditi jsou ve chlívě! - Ruce vzhůru!
Ruce vzhůru!
- Nestřílejte! - Sedni si! Dělej! Dělej!
Dělej!
[pláč nemluvněte, kašlání]
- Je v domě ještě někdo? - [muž] Ne, jenom my.
[pláč nemluvněte, tichá dramatická hudba]
Dělají kontroly i v noci.
Půjdete s námi.
[Radek] Rychle.
Rychle.
Jak dlouho jste na útěku?
28 dní.
[kašlání]
[je slyšet pláč nemluvněte]
Prosím,
pusťte moji ženu.
Malej dole pláče.
Zůstanu tady místo ní.
[žena] Pojď.
[Radek] Děkuju.
Děkuju.
Rychle!
Otevřete! Volkspolizei!
- [žena] Co se děje? - Uhněte!
- Kdo všechno je v domě? - Všichni ven!
Policie pročesává vesnici.
Musíte pryč.
Vstávejte. Pojďte rychle.
[tichá dramatická hudba]
[muž] Tady je Berlín.
Běžte na sever, dokud neuslyšíte vlaky.
Je tam podjezd pro vlaky.
Jděte podél nich až k zastávce S Bahn Dahlewitz.
Některé vlaky projíždějí západním sektorem.
Hodně štěstí.
Děkujeme.
[vzdálený štěkot psa]
[hluk nastartovaných aut]
[hluk nastartovaných aut, tichá dramatická hudba]
- [muž] Stát! Kdo je tam? - Zahoď tu pušku! Hned!
[výstřel]
[nesrozumitelný křik]
[dramatická hudba, střelba]
Dostal jsem to.
Tady překročili dálnici.
K vnitřnímu okruhu je to zhruba dvacet kilometrů.
Cesty k jihu a jihovýchodu jsou v oblasti Treptow, Köpenick obsazeny.
Hlídky po 30 metrech, celkem dvě divize.
Tady je průmyslová zóna.
- A tady? Co je tady? - To je trať na Tempelhof.
Všechny zastávky kontroluje Rudá armáda.
- Tady, tady a tady. - Zavřete trať a zastavte dopravu.
S Bahn denně přepraví půlku Berlína.
[Koller] Přesně tak. To je naše slabé místo. Příliš mnoho lidí.
[tichá dramatická hudba]
Tohle nemůžu rozhodnout sám.
[tichá dramatická hudba]
[kašlání]
[tichá dramatická hudba]
[nádražní hlášení] Stanice Mahlow. Pozor.
Pravidelný vlak S Bahn na trase Zossen, Ransdorf, Dahlewitz
a Blankenfelde Mahlow přijel na první kolej.
Vlak pokračuje přes Marienfelde a Südkreuz
do stanice Berlín Schöneberg.
[rusky] Vystupujte.
[tichá dramatická hudba]
[vojáci rusky] Stůjte!
[dramatická hudba, křik vojáků]
[střelba]
[dramatická hudba]
[rusky] Čistý.
[dramatická hudba]
[střelba]
[dramatická hudba]
Och!
To ne.
[tichá dramatická hudba]
Pojď.
[tichá dramatická hudba]
[hudba utichla]
[tichá dramatická hudba]
[hekání]
Roztrhl jsi mi kalhoty.
[hekání]
[oddechování]
Počkej tady.
Já jsem další na řadě.
Už se neuvidíme.
[oddechování]
[hekání]
[tichá dramatická hudba]
[jemná hudba]
Sešijou tě a budeš jako novej.
[jemná hudba]
[německy] Je mi to líto. Podle hlášení nikdo další neprošel.
[jemná hudba]
[anglicky] Běžte dál. Počkejte tady.
[Radek] Měl by ses vidět.
Ty by ses měl vidět.
[jemná hudba]
Myslel jsem, že tě dostali.
Mě?
Nikdy.
Svezl jsem se až do západního sektoru.
[otevření dveří]
Karas.
Budu překládat.
To je kapitán Clark, zpravodajská služba.
Řekněte mu, že se jenom trochu vyspíme
a pak chceme, aby nás hodili zpátky.
[anglicky] Jen se trochu vyspí a chtějí hodit zpátky.
[anglicky] Asi úplně nerozumím. Kam zpátky?
[anglicky] Na pomoc kamarádům.
[česky] Zjistěte, kde drží Janatu. Vašek je u Waldova.
My potřebujeme jenom pořádný zbraně.
[Karas anglicky] Chtějí, abychom zjistili, kde německá policie drží Janatu.
Další zůstal u Waldova.
Chtějí zbraně, aby je zachránili.
[anglicky] Jistě.
Uvidíme, co se dá dělat.
[vzdech]
Tak je to potvrzený z několika zdrojů. Tři se dostali do západního Berlína.
Počkáme, s čím se vrátí Koller.
Soudruh Koller se vypařil.
Nerozumím.
Myslím, že rozumíte.
[muž] Takže, co teď?
[vzdech]
No co,
kdyby je zastřelili, tak by z nich byli mučedníci.
[plukovník] Uděláme z nich zloděje, co za peníze pomáhají Američanům.
[otevření dveří]
[muž anglicky] Pane Kollere, pojďte prosím dál. A vezměte si pas.
[jemná hudba]
[bouchnutí dveří]
[jemná hudba]
[Josef Mašín starší] Moje drahé děti, milovaná Zdeno,
snad se k vám tento dopis dostane.
[jemná hudba]
Drahá Zdeno, prosím, abys mi odpustila.
Radku,
jsi nejstarší,
buď oporou a rádcem Pepovi a Nenušce.
Nendo a Pepo,
učte se pilně,
abyste byli vzdělanými a prospěšnými lidmi.
Opřete se jeden o druhého. Buďte svědomití a čestní.
A pamatujte,
že bez svobody nelze žít.
Jen přežívat.
Myslím na vás.
Líbám vás v duchu všechny naposled.
Táta.
[jemná hudba]
[hudba nabývá na dramatičnosti]
[hudba se zklidnila]
[ticho]
[jemná hudba]