Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Liikenne pohjoiseen on pysähdyksissä Elsinoren moottoritiellä,
ja useita hälytysajoneuvoja on matkalla paikalle.
Päästäkää ne läpi.
Onnettomuuden syytä ei vielä tiedetä.
Liikenteen palaaminen normaaliksi voi kestää vielä puoli tuntia.
Hänen luomuksensa vähäisin
Hänen voimansa osoittaa
Kaikki kuninkaat päällä maan
Rivissä kulkivat
Vallassaan ja voimissaan
Hyväntahtoisuus ei ollut Elisabethille pelkkä käsite.
Se oli tapa elää ja tapa toimia pappina.
Tapa olla puoliso ja äiti.
Olitte hänelle kaikki kaikessa.
Saanko kantaa sitä?
Onko tämän jälkeen kahvitarjoilua tai mitään?
Ei.
Hei, Regitze. - Hei, Heine.
Hyvä, että me voimme tehdä tämän yhdessä.
Niin on. - Eli...
Pappilat ovat virka-asuntoja, ja uusi pastori on kärsimätön.
Olen soittanut Janille pari kertaa, mutta hän ei ole alkanut pakata -
tai ottanut asiaa vakavasti.
Pappila on virka-asunto.
Uuden pastorin pitää muuttaa tänne.
Jan.
Me ymmärrämme surusi ja järkytyksesi,
mutta elämä jatkuu. Sillä on paljon tarjottavaa.
Toin sinulle kirjan. Kuinka käsitellä surua.
Jan. - Isä.
Roskaa.
Helvetin nilkki!
Isä?
Tule ulos, isä. Heine lähti jo.
Hyvä.
Keitän kahvia. - Meidän täytyy avata yksi juttu.
"Surua soi minun harppuni.
Itkevien ääntä minun huiluni."
Meidän pitää avata tämä, nyt kun hän ei ole enää täällä.
Niin minulle kerrottiin.
Rakkaani...
Minun rakkaani.
Seison taivaan porteilla.
Tai no, makaan sängyssäni, mutta tiedätte mitä tarkoitan.
Tunnen oloni turvalliseksi. Minulla on uskoni.
Ainoa suruni ja huoleni olette te kaksi.
Kun on perhe,
varsinkin pieni perhe niin kuin meillä,
täytyy yrittää olla toistensa tukena.
Erimielisyyksistä ja riidoista huolimatta.
Regitze, Jan on sinun isäsi.
On turhaa kantaa hänelle kaunaa.
Sinulla ei ole toista isää.
Jan, sinulla ei ole toista tytärtä.
Eli ryhdistäytykää, vaikka teidän pitäisi niellä ylpeytenne.
Joskus pitää mennä pitkälle tullakseen puolitiehen vastaan.
Regitze, minä ja isäsi puhuimme caminon kävelemisestä.
Astorgasta Compostelan katedraaliin.
Olen haaveillut siitä koko ikäni.
En voi enää tehdä sitä.
Niinpä viimeinen toiveeni on...
että te kävelette caminon yhdessä.
Se tekee teille hyvää.
Pitäkää huolta itsestänne ja toisistanne.
Camino? - Niin.
Niin, camino.
260 kilometriä. - Selvä.
Se kestää 11 päivää.
11 päivää?
En tiedä. Ehkä siellä on lyhyempikin reitti,
jonka voi kävellä viikonlopussa.
Etkö kaipaa häntä yhtään?
Kaipaanko häntä? Mutta...
Hän oli äitini. Totta kai kaipaan.
Ehkä sinun pitäisi kunnioittaa hänen viimeistä toivettaan.
Mitä sinä aiot tehdä?
En tiedä. Tiedät, millaiset välimme ovat.
Te voisitte puhua, jos patikoitte reitin.
Niin.
Mihin äitisi on haudattu? - Yhteishautaan.
Hei? Älkää jättäkö kukkianne siihen.
Äitini on haudattu tähän äskettäin.
Ei siihen. Se on pelkkää nurmikkoa.
Yhteishauta on polun varrella koivikossa.
Selvä.
Tässä.
Siitä tulee pitkä matka isän kanssa.
Entä sinun tilanteesi?
Puhuitko hollantilaiselle?
Onkohan tämä liian lämmin?
Tiedän, että asia voi näyttää monimutkaiselta.
Niin voi. - Puhuitko hänelle?
En ole saanut aikaiseksi.
Onko se taas isältä?
Jotain jostain kivestä repussa tällä kertaa.
Mitä?
Hän ei pitänyt yhteyttä ja pommittaa nyt viesteillä.
Tämä viesti liittyy kiveen.
Äitisi olisi iloinen, jos näkisi meidät nyt.
Ilman muuta.
Siellä on herkullista ruokaa.
Odotan innolla caldeiradan maistamista.
Me emme patikoi syödäksemme ja juodaksemme.
Mikä tämä on? - Camino-passisi.
Olen Joaquin. Mikä sinun nimesi on?
Olen Jan. - Tervetuloa, Jan.
Onko ensimmäinen camino? - On.
Loistavaa. Hyvää caminoa. - Kiitos.
Ole hyvä. - Hei.
Olen Joaquin. Mikä sinun nimesi on?
Regitze. - Hauska tavata.
Onko tämä ensimmäinen caminosi?
On. Äitini kuoli juuri syöpään...
Tämä oli hänen viimeinen toiveensa. - Hienoa.
Hyvää caminoa.
Kas noin. - Ensimmäinen askel.
Minä ja äitisi sanoimme niin, kun aloitimme jotain uutta.
"Ensimmäinen askel."
En ole kuullut tuota.
Me sanoimme niin.
Selvä.
Hienoa.
Ensimmäinen askel. - Ensimmäinen askel.
ENSIMMÄINEN PÄIVÄ
260 KM JÄLJELLÄ
Googlen mukaan me kävelimme ohi.
Ensimmäinen kartta tehtiin savitauluille noin 4000 vuotta eKr.
Emmeköhän me pärjää. - Meidän pitää palata.
Ja kääntyä oikealle. - Me kävelimme liian pitkälle.
Meidän pitää palata ja kääntyä oikealle.
Hyvää caminoa!
Jotkut lähtevät taksilla kaupungista.
Mekin voisimme tehdä sen.
Pyhiinvaeltajat ovat kävelleet täällä keskiajalta asti.
Tämä on 1200 vuotta vanha perinne.
Tämä on aivan maagista.
Et ottanut paljon tavaraa.
Espanjassa on aurinkoista ja lämmintä.
Käveletkö 260 kilometriä noilla lenkkareilla?
Et ole ymmärtänyt, mikä tämän patikoinnin idea on.
Camino valaisee patikoijaa. Paskat kengistä.
Mieti, jos äitisi olisi täällä.
Hän laulaisi lempivirttään.
Hänellä oli kaunis ääni.
Sinä pyytäisit häntä olemaan hiljaa.
Miksi sanot noin?
Koska...
Käskit hänen olla hiljaa, kun hän lauloi.
Enpäs. Me lauloimme usein yhdessä.
Hyvää caminoa. - Hyvää caminoa.
Hyvää caminoa. - Hei.
Ei hätää, isä. Me muistamme asiat eri tavalla.
Te varmaan lauloitte, kun te olitte kahden.
En tiedä mitään siitä.
Hyvää caminoa. - Hyvää caminoa.
No...
Meidän pitää kävellä vielä 16 kilometriä.
Tarvitsetko lepotauon?
Voi ei!
Meidän täytyy puhkaista ne.
Caminoko nuo aiheutti? - Niin. Ne ovat isoja.
Sinulla on väärät kengät caminolle.
Niinkö luulet? - Sinun täytyy...
Tehdä reikä noihin. - Sanoin samaa äsken.
Joo.
Minulla on tämä. - Voin tehdä sen itse.
Ei, hän voi tehdä sen.
Sain sen puhki. - Kiva kun sinulla on kaikkea.
Noin. - Hyvä.
Tuntuuko paremmalta?
Kiitos. - Olen Mirna Kroatiasta.
Me olemme Jan ja Regitze Tanskasta.
Hyvää caminoa. Nähdään! - Hyvää caminoa.
Se oli kivasti tehty. - Hän oli tosi ärsyttävä.
Oletko kohta valmis? - Olen.
Pidä kiirettä. - Hei.
Hei. - Norja.
Tanska. - Olen Oslosta.
Olen Kööpenhaminasta. Hei.
Käveletkö caminoa yksin? - Kävelen isäni kanssa.
Aioin kävellä tyttöystäväni kanssa, mutta me erosimme.
Selvä.
Siitä ei tullut mitään. - Ei.
Se on sellaista.
Meidän piti ostaa talo, sähköauto ja muuta.
Ja me mietimme lasten hankkimista.
Hullua.
Niin.
Hän rakastui henkilökohtaiseen valmentajaansa.
Voi paska. Selvä.
Brasilialaiseen valmentajaansa, joka oli tatuoitu päästä varpaisiin.
Anteeksi. - Ei haittaa.
Minä...
Tatuoinnit, fitness, Brasilia ja kaikki muu.
Monta juttua. - Niin on.
Siinä on tarpeeksi.
Tekee varmaan hyvää ajatella jotain muuta.
Teillä on samanväriset hiukset. - Mikä sattuma.
Tuo vessapaperia. - Selvä. Anteeksi.
Hei, Kööpenhamina. - Hei, Oslo.
Käyn kirjautumassa sisään.
Hei taas. - Hei.
Ajattelin isääsi ja hänen jalkojaan.
Ihan tosi? Kiva. - Ota nämä isällesi.
Olen isojalkainen nainen. Näitä voi säätää.
Emme me voi ottaa niitä. - Ota nyt.
Minulla on saappaat. - Ihan tosi?
Kaikki on hyvin. - Kiitos paljon.
Ei kestä. - Kiitos.
Hei hei. - Kiitos.
Hei.
Sain huoneen. - Hyvä.
Katso. Mirna antoi sinulle sandaalinsa.
Loistojuttu.
Äitisi inhosi sukkia sandaaleissa käyttäviä.
Hän ei ole täällä.
Ole kiltti ja ota ne.
Selvä.
"Kiitos, Mirna ja Regitze. - Ei kestä."
Hei. - Hei.
Me juttelemme tietysti jonkin verran.
Puhutteko te oikeista asioista?
Yritän kovasti, mutta se on tosi...
En tiedä haluanko kertoa, että minusta tulee äiti.
En minäkään haluaisi sinun tilanteessasi.
Rintani ovat tosi arat.
Niihin sattuu paljon. Kävikö sinulle niin alkuvaiheessa?
Voitko lopettaa tuon...
Mads, voitko ottaa hänet? Ei, odota hetki.
Tulen hulluksi täällä. Mads, voitko...
Soitan sinulle takaisin.
Tämä on tosi hyvää.
Täällä on hyviä meren antimia. Vai mitä?
Mitä sinä söit lapsena?
Miksi kysyt?
En tiedä. Minä...
En oikein muista mummia.
Tässä keitossa ei ole paljon meren antimia.
Muistan vaarin.
Pelkäsin hänen piippunsa hajua ja möreää ääntään.
Oliko hän puhelias?
Vaari? - Niin.
Oliko teillä hyvä suhde?
"Ylimielinen paskiainen" kuvaa häntä parhaiten.
Mutta muuten? - En halua puhua siitä.
Huomenta, Kööpenhamina.
Huomenta, Oslo.
20 kilometriä kävelyä ja joogaa päälle?
Patjat ovat tosi kovia selälle.
Aivan.
Pidä kalusi housuissasi pyhiinvaeltajien reitillä.
Mitä? - Tuijotat tytärtäni.
Hän alkoi joogata edessäni. Minä olin tässä ensin.
Ihmiset etsivät täältä lohtua ja viisautta.
Mitä sinä teet? Hän ei häiritse ketään.
Sinä harjoitat itämaista uskontoa paikassa,
jossa kristityt pyhiinvaeltajat ovat kävelleet.
Rauhoitu. Minä vain venyttelin.
Jooga ei ole uskonto.
Teillä on ripeä tahti tänään.
Ehkä Herra kulkee kanssanne.
Sandaalit ovat loistavat. Kiitos paljon.
Vai mitä, isä?
Kiitos. - Liityttekö seuraani?
Se olisi... - Ei kiitos.
Joku toinen päivä. Hyvää caminoa.
Kiitos.
Miksi emme voi kävellä yhdessä?
Tulin kunnioittamaan äitisi viimeistä toivetta.
En ystävystymään jonkun lemmenkipeän isojalan kanssa,
joka pitää tätä vitsinä.
NELJÄS PÄIVÄ
145 KM JÄLJELLÄ
Cruz de Ferro, rautaristi. Caminon korkein kohta.
Tämä on tosi tärkeä paikka. Voit ottaa kiven pois repusta.
Kiven?
Lähetin tekstiviestin, että ota kivi mukaan.
Luulin, että se oli vitsi.
Vitsi? - Mutta...
En ottanut kiveä.
Kivi symboloi taakkaa, josta haluaa eroon.
Kun jättää kivensä, jättää surunsa taakseen.
Se toimii vain, jos on uskonnollinen.
Ei ole sattuma, että tulit tänne ilman kiveä.
Mitä? - Pelkäät suuria tunteita.
En ymmärtänyt tekstiviestiäsi.
"Kokoontukoot vedet taivaankannen alla yhteen paikkaan -
ja tulkoon maankamara esiin.
Jumala näki että niin oli hyvä."
Ensimmäisestä Mooseksen kirjasta. Äitisi sanoi noin kun näki -
tällaisen kauniin näköalan. Tällaisen laakson.
Tiedätkö, mikä oli lempitarinani Raamatussa?
Se kun Jeesus syntyi.
Jeesuksen syntymä? - Niin.
Isä ja äiti olivat kotona, ja heillä oli paljon vieraita.
Se kuulosti tosi kivalta.
Tuo on porvarillinen tulkinta Uudesta testamentista.
Ehkä. Saatat olla oikeassa.
Olin kateellinen Jeesukselle.
Kuvittele, että asut ladossa kahden vanhemman ja eläinten kanssa.
Et kestäisi kahta minuuttia sellaisessa ladossa.
Häivy! - Rauhoitu.
Häivy! Mene pois.
Mitä sinä teet? - Häivy!
Mitä sinä teet? - Sillä on syyhy ja kirppuja.
Mitä jos heitän sinua kivillä?
Mitä?
Et voi heittää ketään millään.
Voinpa! - Pelkäät kaikenlaisia yhteenottoja.
Mitä sinä puhut? En pelkää...
Et pidä vastatuulesta. Valitset mieluummin eri reitin.
Mitä tarkoitat tuolla?
Mitä? - Et tee mitään loppuun asti.
Eläinlääkäriopintosi, tennis kokin ammattisi ja ties mikä muu.
En pärjännyt eläinlääkärikoulussa. Minulla on lukihäiriö.
Tai ehkä et vain ole kovin sinnikäs.
Sama juttu sen perustamasi pitopalvelufirman kanssa.
Muistatko covidin?
Ei ole minun syyni, että kaikki peruttiin yhtäkkiä.
On kaksi mahdollisuutta, kun elämä on rankkaa ja epäreilua.
Voit joko paeta... - Lopeta!
Tai voit pitää puolesi. - Lopeta! Tuo sattuu.
Mikään ei saa sattua. - Lopeta. Olet tosi ärsyttävä.
Haluatko paeta vai pitää puolesi?
Lopeta! - Puhun siitä mikä on tärkeää.
Isoista asioista. - Olet tosi...
Hei!
Hei. - Hei.
Hyvää caminoa.
Tule, jatketaan matkaa.
Hei. - Hei.
Miten menee? - Surkeasti.
Haluan palata kotiin. En halua tehdä tätä.
Eli sinä aiot... - Mitä?
Haloo? Mitä sinä sanoit?
Mitä sinä sanoit? - Mene katedraaliin ensin.
Ja sytytä kynttilä.
Joo. - Joo.
KUUDES PÄIVÄ
118 KM JÄLJELLÄ
Haluatko maitoa? - Tykkään tuoreesta maidosta.
Tuore leche. Fresco tai jotain.
Totta kai se on tuoretta. Lämmintä maitoa.
Ei. Tuoretta...
Tämä maito säilyy ikuisuuden. Haluan tuoretta, suoraan...
Tuoretta. - Se on vain kahvia. Rauhoitu.
Miksi kahvi on näin pahaa cortadon kotimaassa?
Caliente. Kuumaa. - Selvä.
Kiitos.
UHT-maitoa. Siinä on jälkimaku.
Äitisi keitti surkeaa kahvia. Se oli kamalaa.
Haaleaa vettä ja vähän papuja, mutta en valittanut.
Tärkeintä ei ole kahvi vaan se kenen kanssa sen juo.
Olin onnekas, kun join sen äitisi kanssa.
Voimmeko me olla puoli tuntia puhumatta äidistä?
Edes puoli tuntia.
Mitä rakkauselämääsi kuuluu?
Eikö sinulla ole vieläkään ketään?
Elämässäni on paljon ihmisiä.
Minulla on tosi läheinen ystävä nimeltä Lisa.
Mutta kukaan ei rakasta sinua etkä sinä rakasta ketään?
Rakkaus vaatii rohkeutta, Regitze. Ei muuta.
Pitää uskaltaa olla hauras ja puolustuskyvytön.
Puuttuuko sinulta rohkeutta? - En halua puhua siitä.
En halua keskustella rakkauselämästäni isäni kanssa.
Voin tehdä sen ystävieni kanssa.
Ja ystävätkin ovat rakkautta.
Et ole kovin hyvä jakamaan todellisia tunteitasi.
Tuntuu joskus, että sinä saarnaat.
Jep.
Meidän ei tarvitse puhua tästä.
Isä?
Hei.
Mitä sinä teet? - Mitä hän tekee?
Isä? - Mitä hän tekee?
Hei!
Mitä sinä teet? Isä? - Onko hän diabeetikko?
Mitä teet? - Onko hän diabeetikko?
Oletko diabeetikko? - Isä? Katso minua.
Ei! - Herää.
Mitä sinä teet? - Hänellä on hypoglykemia.
Väkivalta ei ole ratkaisu. - Isä!
Mihin sinä menet? Kuuntele minua.
Hän on selvästikin diabeetikko.
Tiedät sen hänen tyttärenään. - Onko keksiä tai mehua?
Hän tarvitsee sokeria. - Hän ei ole diabeetikko.
Hän... - Haen lisää mehua.
Hän tarvitsee heti sokeria. Muuten meillä on ongelma.
Odota. - Me hoidamme tämän.
Minä tulen. - Me hoidamme tämän.
On tärkeää, että hän saa sokeria. - Selvä.
Ja suklaata tai jotain. - Isä?
Pidä sitä suun edessä. - Juo.
Ei voi alkaa patikoida ilman mitään evästä.
Pane hänet varjoon.
Oletko kunnossa?
Oletko diabeetikko, isä?
Olen.
Mutta minun ei tarvinnut tietää sitä vai?
Ei sellaista asiaa mainosteta. - Ei...
Aikuistyypin diabetes ei ole mikään viehättävä juttu.
Meidän täytyy huolehtia, että sinä syöt ja juot.
Ja että otat insuliinisi. - Totta kai, mutta...
Tämä ei ole vitsi. - Tämä on kakkostyyppiä.
En ole tarvinnut insuliinia toistaiseksi.
Olen aikuinen ja pystyn huolehtimaan mehuni ja keksini.
Et pysty. Ruotsalaiset hoitivat sen.
Tuollaiset asiat pitää kertoa perheenjäsenille.
Olisin halunnut kuulla, kun äiti sairastui.
Emme halunneet että huolestut. - Kolmosvaiheen luusyöpä!
Minulla oli paljon syytä huolestua.
Niin oli.
Joitakin asioita on vaikea sanoa.
Hei.
San Julian de Samosin luostari. Se paloi 1558,
mutta rakennettiin uudestaan.
Sillä on valtava symbolinen merkitys caminolle.
Sinun täytyy syödä ja juoda. - Arkkitehtuuri on -
goottilaista, barokkia ja renessanssia.
Diabetes? Sinun täytyy syödä ja juoda.
Yritän avata ympäristöä.
Antaa luostarille historiallista merkitystä.
Ja sinä puhut kekseistä.
Yritän vain...
Minä ja äitisi valmistauduimme matkoja varten.
Me tiesimme aina, mitä kohtaisimme.
Hei, kulta. Tämä ei ole hyvä hetki.
Lisa. Tämä ei ole hyvä hetki.
Ei puhelimia. - Munkki nuhtelee minua.
Soitan myöhemmin. Hei.
Miksi vastasit siihen? - Rauhoitu. Suljin puhelimen.
Tämä on luostari. Ei mikään hipsterikahvila.
Puhukaa hiljempaa.
Tämä on luostari. Ihmiset elävät hiljaisuudessa.
Osoittakaa kunnioitusta.
Me kävelemme ja kävelemme.
Ja?
No...
Me emme tule toimeen.
Entä se hollantilainen?
Hän ei taida haluta tietää, että hänestä tulee isä.
Miten rakkosi jaksavat?
Sandaalit auttoivat. - Hyvä.
Pyhiinvaellus on malli, seremoniallinen liike,
joka liittyy matkaan, kävelemiseen ja pyhiinvaeltajan käytökseen.
Se on vakiintunut juttu, ei mitään vapaata kiertelyä.
Malli on sen perusta. - Se on riitti.
Pitkitetty rituaali, joka tarjoaa uskonnollisen uudistumisen -
ja mielenmuutoksen.
Siirtymäriitti. - Johon sisältyy poissaolo kotoa.
Se on liminaalinen vaihe, myyttinen polku.
He toistavat mitä myyttiset henkilöt ovat opettaneet heille.
Toistoa, toistoa ja toistoa,
ja tietty malli ilmestyy.
Ja silloin malli saa aikaan vielä lisää toistoa.
Aivan. Sinun pitäisi kävellä Via Francigena joskus.
Se on upea pyhiinvaellus. - Ehkä minä kävelen.
Selvä. Hyvää caminoa. - Hyvää caminoa.
Hei hei.
Hei.
Etsi joku hänenlaisensa. - Selvä.
Ja tylsistyn kuoliaaksi? - Tylsistyt?
Tuollaisen asiantuntijan seurassa?
Näytät kauniilta.
Minun pitää pissata vartin välein. - Ihan tosi?
Joo. - Voi ei.
Muuten raskaus on ihana asia.
Onko isä täällä? - Hän on paskiainen.
Patikoin löytääkseni voimaa jättää hänet.
Onpa kaunis sää.
En juuri välitä säästä.
Kunnioitan kuollutta vaimoani.
Olen täällä kolmannen kerran. - Kolmannen?
Kävelin caminon ensi kerran,
koska mieheni kuoli auto-onnettomuudessa.
52-vuotiaana.
Kävelin caminon toisen kerran, kun minulla oli rintasyöpä.
Nyt kävelen caminon, koska ystäväni kuoli leukemiaan viime vuonna.
Kaipaan häntä paljon.
Mutta tekee hyvää minulle kävellä.
Siirtyä eteenpäin.
Uskon, että selvisin syövästä.
En lupaa mitään,
mutta minulla on toivoa.
Minun täytyy levätä. - Selvä.
Hei. - Hei hei.
Nähdään. - Hei.
Oletko kunnossa?
Otatko mehua ja keksejä?
En, haluan vain istua hetken tässä.
On parempi jos... - En ole lapsi.
Yritän vain auttaa sinua.
Taidat tarvita tätä.
Kiitos. - Tervetuloa La Sendaan.
Kiitos.
Huhuu? Hei.
Tämä kahvi on tosi hyvää.
Tuollaista kahvi on Espanjassa.
Ei ole. Usko pois.
Kahvi ei ole tällaista tällä helvetin caminolla.
Täällä on uskonnollisia ihmisiä.
Kirosanat voivat loukata jotakuta. - Kirosanat? Totta kai.
Anteeksi. En yleensä...
Signora, mi scusi...
Ei, tuo on italiaa.
Aivan.
Äitini ei ymmärrä englantia.
Joo, mutta... Kiitos.
Pelaatko sinä?
Pelaan. Onko se OK? - On.
Haluatko pelata?
Selvä. Miksei?
No niin.
1-0.
Anteeksi.
Ei. - Oletko ensi kertaa caminolla?
Olen.
Ja varmaan viimeistä.
Kävelen isäni kanssa äitini mieliksi.
Se on monimutkainen juttu.
En pelaa enempää. Sinä voitit. - Etkö? Voitinko?
Pitää auttaa äitiä laittamaan päivällistä.
Minulleko? - Sinulle ja...
Muille ihmisille. -20 muulle ihmiselle.
Mutta minä voitin. - Sinä voitit.
Ehkä me voimme pelata myöhemmin. - Hei hei.
Hei.
Pelataanko pöytätennistä?
He keittävät hyvää kahvia.
On hienoa saada ystäviä.
Anteeksi, voitko tuoda voita?
Hei.
Tuntuiko se pahalta?
Mikä? - Mirnalle puhuminen tänään.
Voisit kokeilla uudestaan.
Puhu ihmisille, jos sinun tarvitsee.
Minä olen täällä äitisi takia.
Niin, miksipä muuten?
Miksi muuten?
Miksi pilkallinen sävy?
Ei se ole pilkallinen.
Kaikki on aina pyörinyt sinun ja äidin ympärillä.
Sinä ja äiti, äiti ja sinä.
En tiedä, mistä puhut.
Kaikessa on aina ollut kyse teistä.
Siitä miten fiksuja te olette ja mitä olette lukeneet.
Loputtomia väittelyitä uskosta.
Elämästä ja akateemisista jutuista.
Vastustatko kirjallisuutta ja henkisiä asioita?
Se ei ole vain aina ollut...
Ei ollut helppoa olla lähellänne, kun en osannut lukea.
Sinulla oli omat juttusi.
Olit hyvä tenniksessä.
Jumala suo lempeät tuulet kerityille karitsoille.
En saanut tenniksestä paljon pisteitä kotona.
Perhe ei ole kilpailu.
Kaikki olivat aina tervetulleita meidän pöytäämme.
Ette tulleet katsomaan pelejäni.
Äidin piti aina kirjoittaa saarna -
tai koota sururyhmä.
Sinun piti aina korjata koepapereita.
Ette tienneet, olinko hyvä vai huono.
Urheilu ei ole minun juttuni.
Muut vanhemmat eivät tulleet urheilun takia.
He tulivat kannustamaan lapsiaan.
Mene muualle istumaan, jos aiot valittaa lapsuudestasi.
Tervetuloa.
Alkoholia kakkostyypin diabeetikolle.
Onko se sallittua?
Ei hätää, en tullut haastamaan riitaa.
Cokis, por favor.
Haluatko oluen? Una cerveza.
En. - Hänelle.
Ehkä sinun pitäisi juoda kännit ja menettää itsehillintäsi.
Eikä välittää mitä muut ajattelevat. - Haluan cokiksen.
Sopiiko?
Minulla ja äidilläsi oli hyviä riitoja.
Me puhuimme ja harrastimme seksiä...
Riittää, isä.
Ymmärrän, miksi olet alakuloinen.
Se ei ole... - En ole. Minä kärsin.
Minä kärsin, luojan tähden.
Menetin sielunkumppanini.
Ihminen ei ole mitään ilman rakkautta.
Ihminen ei ole mitään yksin.
Totta kai on, vaikka olisi yksin.
Mitä ihminen on, kun kukaan ei kuule häntä?
Kun kukaan ei näe häntä. - Hän on oma itsensä.
Hän on oma itsensä, ja se on jotain se.
Minä pärjään hyvin yksin. - Älä viitsi.
Mitä tuo tarkoittaa? - Sinä et ole onnellinen.
Idioottikin huomaa sen. - Et tiedä siitä mitään.
Sinulla ei ole rakkautta, kulta.
"Rakkaus tekee kaikesta parempaa."
En edelleenkään halua puhua rakkauselämästäni isäni kanssa.
Siitä ei ole paljon puhuttavaa, eli sillä ei ole väliä.
Eli me istumme tässä -
eikä kumpikaan meistä ole mitään? Niinkö?
Äitisi on kanssani. - Tiedän sen.
Kannat häntä sydämessäsi, mutta minäkin olen tässä.
Mikä tuo on? Ovatko nuo äidin...
Ovatko nuo äidin tuhkat?
Sinun vyölaukussasi?
Sanoit, että äiti haudattiin yhteishautaan.
Sinä valehtelit. - En voinut päästää irti.
Ajatus Elisabethin tuhkista pimeässä...
Tämä on tosi...
En tiedä, mitä sanoisin.
Et tiedä... - Kukaan ei tee tällaista.
Et tiedä, mitä oikea suru on.
Et tiedä, mitä oikea menetys on. Puukko sydämessä.
Kuka tuo kuolleen vaimonsa tuhkat baariin Espanjassa -
ja valehtelee tyttärelleen?
Hän haaveili caminosta ja katedraalin näkemisestä.
Haluan, että hän näkee sen. - Hän ei haaveile enää!
Hän ei voi nähdä tai kokea mitään!
Hän on kuollut. Yritä tajuta se!
Ei!
Pidä huoli omista asioistasi. - Lopeta.
Ei!
Lopeta. - Elisabeth!
Lopeta, ole kiltti.
Lopeta. Hän on äitini.
Hän on äitini.
Tuhkat levisivät...
Katso, että pussi on tiukasti kiinni.
Lähden kotiin. - Ei. Pysähdy.
Pysähdy. En ole oma itseni.
Minusta tuntuu kamalalta.
Sinä löit minua.
Anteeksi. Olen humalassa. En kestä viinaa.
Lähden silti kotiin. - Älä, Regitze. Pysähdy.
Älä koske minuun. - Pysähdy. Lyö minua.
Niin me olemme tasoissa. - En lyö.
Lyö. Älä ole tuollainen kynnysmatto.
Miksi sinä sanoit minua? - Lyö minua, kynnysmatto.
Isä, tämä...
Tämä on ohi.
Me emme ole hyvää seuraa toisillemme. Me...
Me emme ymmärrä toisiamme, me satutamme toisiamme ja...
Sinä satutit minua.
Menen Compostelaan ja sitten...
Lennän kotiin.
Kävele sinä caminosi.
Regitze. - Ei soitella toisillemme.
Hei sitten, Jan. Hyvää caminoa.
Hei...
Sinun on hyvä tietää vielä yksi asia.
Olen raskaana.
Mitä?
Ja olen innoissani siitä.
Uskon, että...
Uskon, että minusta tulee aika hyvä äiti.
Mitä jos odotat ja lähdet huomenna? - Ei kiitos.
Lisa tässä. Jätä viesti, niin soitan takaisin. Heippa!
Minä tässä. Jätin hänet tänne ja lähdin.
En halua olla hänen seurassaan. Hän löi minua.
Hän on paskiainen.
Haluan lähteä kotiin.
Haloo?
Haloo? Kuka siellä?
YHDEKSÄS PÄIVÄ
36 KM JÄLJELLÄ
Hyvää caminoa, Kööpenhamina.
Etkö ole juttutuulella?
Haluatko kävellä yhdessä ääneti? - Mitä?
Haluatko kävellä yhdessä ääneti?
Isketkö sinä minua?
Anteeksi mitä?
Yritätkö iskeä minua caminolla? - Ehdotin vain yhdessä kävelemistä.
Koska sinä ja isäsi ette tule toimeen.
Pyhiinvaeltajat ovat kävelleet täällä keskiajalta asti.
Täällä ei isketä naisia lämmikkeeksi makuupussiin.
Selvä.
Olen raskaana.
Kuulitko? Olen raskaana!
En ole mikään bimbo!
Osoita vähän kunnioitusta, Norja!
Mitä?
Hei. - Minun pitää päästä Compostelaan.
Compostelaan? - Taksilla.
Nyt heti.
Meillä on ongelma. Täällä ei ole takseja.
Selvä.
Ehkä voin soittaa sinulle taksin Compostelasta.
Se olisi hienoa. - Sen tulo kestää tuntia.
En tiedä. - Mahdollisimman nopeasti.
Minun pitää etsiä puhelinnumero.
Regitze. Olen etsinyt sinua kaikkialta.
Hei. - Hei.
Mitä sinä täällä teet? - Isäsi.
Hän käyttäytyi aika oudosti aamulla.
Hän pyörtyi ja löi päänsä.
Hän saattoi saada aivotärähdyksen. - Mitä?
Lääkäri tutki hänet. Hänen pitää levätä.
Ajattelin, että sinun on hyvä tietää.
En tiedä, oletko... Ehkä haluat palata katsomaan isääsi.
En halua palata takaisin.
En voi.
Kuule.
Isäni ei ollut kovin ystävällinen mies.
Meillä oli omat riitamme.
Politiikasta, etiikasta, musiikista, yhteiskunnasta, pakolaisista.
Nyt hän on poissa, ja kaipaan häntä paljon.
Joka päivä.
Meillä oli yhteisiä tarinoita. Saatoin sanoa:
"Muistatko hassun koiran Almeriassa?"
Mitä? - Me nauroimme, koska...
Me näimme kerran hassun koiran Almeriassa.
Mutta nyt...
Minä...
Se oli meidän kahden yhteinen juttu.
Nyt minulla on muisto siitä koirasta.
Yksin.
En muista -
yhtään hauskaa tarinaa isäni kanssa.
Sinä muistat vielä joskus.
Kiitos. - Ei kestä.
Hei, isä.
Hei. - Hei.
Oletko sinä siis raskaana?
Olen. - Se on mahtava juttu.
Niin on.
Se on aika uusi asia, eli...
Olen vasta kymmenennellä viikolla.
Eli...
Synnytys ei tapahdu vähään aikaan. - Niin.
Kuka lapsen isä on?
Isää ei ole.
Lapsella on aina isä.
Ei tässä tapauksessa.
Eikö? - Ei.
Etkö tiedä, kuka sai sinut raskaaksi?
Tiedän miten tulin raskaaksi, mutta...
Minulla ei ole poikaystävää. Se oli...
Yksi mies.
Hollantilainen, jonka tapasin. Hän ei tiedä lapsesta.
Voisit etsiä hänet. - En tiedä.
Hänellä on vaimo ja kaksi lasta.
En voi tehdä sitä.
Et voi hankkia lasta yksin.
Miksi en?
Se on tosi itsekästä.
Ja tosi surullista.
Oletko miettinyt,
kuinka iso vastuu lapsen saaminen on?
Onko? En tiennytkään. Totta kai minä tiedän sen.
Voit yhä tehdä abortin. - Mitä sinä puhut?
Takaraja on muistaakseni 12 viikkoa.
Sinulla ei ole oikeutta mielipiteeseen raskaudestani.
Sinulla ei ole oikeutta mielipiteeseen abortista.
Selvä, mutta kai me voimme puhua siitä vähän?
Minulla saa olla mielipide.
Ole hiljaa ja sulje silmäsi. Sinulla on aivotärähdys.
Tämä on minun päätökseni.
Sinun ei tarvitse olla tekemisissä minun tai lapseni kanssa.
Ei millään lailla.
En puhu...
En puhu tästä kanssasi enää koskaan.
Hei. Sinä vastaat vihdoin.
Kai sinä tiedät, että aikaeroa ei ole?
Minun täytyy puhua kanssasi.
Tanskassa on paska kellonaika, kun Espanjassa on paska kellonaika.
Anteeksi. - Tämä saa odottaa huomiseen.
On tosi myöhä. - Selvä, hei.
Hei.
- Hei.
Vedä vetskarisi kiinni, Tito. Se hullu tyttö palasi.
Mitä äitisi sanoi?
Tuo on vanha espanjalainen tervehdys.
Selvä.
Kiitos. Ja...
Buenos días. Mutta minä...
Teen sinulle toisen cortadon. - Ei, minä...
Siitä ruuanlaitosta.
Ei, tämä on Galicia.
Meillä on Espanjan paras keittiö.
Totta kai. - Äitini oli loistava kokki.
Mutta hän on nyt vanha ja hänellä on dementia.
Me teemme parhaamme.
Totta kai. Halusin vain kysyä,
voisinko auttaa keittiössä.
Sinä? - Niin, osaan laittaa ruokaa.
Ja minä haluaisin...
Tarvitsen kipeästi jotain tekemistä.
Hän haluaa auttaa ruuanlaitossa. Hän sanoo, että osaa laittaa ruokaa.
Täytetään keittiö kiimaisilla naisilla.
Sí? Sopiiko?
Sí, sí. - Tarkoittaako tuo kyllä?
Tarkoittaa. - Gracias, señora.
Katsotaanpa.
Voisin tehdä jotain näistä artisokista.
Ja jamónista.
Hän laittaa artisokkaa ja kinkkua.
Se on tosi hyvää. - Está bien.
Pannaan tämä tähän.
Ole hyvä.
Syö.
Ei, me emme puhu siitä enää.
Syö ruokasi.
Äidilläsi vaikuttaa olevan tosi...
Iso persoona. - Uskon sinua.
Äitini kuolemasta on tänään kuusi viikkoa.
Tuntuu oudolta, kun he katoavat.
Niin on. - He olivat aina läsnä.
Ja yhtäkkiä he eivät olekaan.
Alan kaivata häntä vähän.
Jep.
Tunsin itseni kylmäksi ihmiseksi. En...
Kaivannut häntä.
Kylmä? Sinä vai?
Olen eri mieltä.
Tito!
Kysy siltä nerolta, haluaako hän laittaa päivällisen.
Äiti kysyy, auttaisitko päivällisen kanssa.
Mielelläni.
Voin auttaa.
Ja teille.
Entä sinun aivotärähdyksesi?
Päätä ei enää särje.
Ja minulla on kova nälkä. - Hyvä.
Istu.
Kiitos päivällisestä.
Ei kestä.
Ajattele, että sinä...
- Lopeta, isä.
Älä ole noin dramaattinen. - Selvä.
Keksin jonkin ratkaisun, isä.
Monet...
Monet naiset pystyvät kasvattamaan lapsen yksin.
Tiesitkö, että äitisi haaveili lapsenlapsesta?
Ajattele, jos hän olisi saanut kokea olla mummi.
Meidän suhteemme vaivasi äitiäsi.
Se, kuinka katkera se oli.
Se että päästimme sen pisteeseen, jossa emme enää nähneet toisiamme.
Muistatko edes sitä? - Muistanko mitä?
No...
Muistatko, miksi me lakkasimme näkemästä?
Muistatko, miksi kutsuit minua?
No...
Kutsuit minua...
Elämäsi pettymykseksi.
Niin. - Niin.
Olin varmaan juonut liikaa. - Niin.
Niin varmaan olit.
Minua ei loukannut se,
että sinä sanoit sen.
Vaan se, että tarkoitit sitä.
Sinä pidät minua pettymyksenä.
Sinä varmaan ylitulkitsit sanani.
Onko se mahdollista?
Voiko sitä ylitulkita?
Katso itseäsi, Regitze.
Voit ravita ihmisten kehoja. - Niin voin, mutta...
Äitisi ravitsi ihmisten sieluja. - En kaipaa kehujasi.
Mutta Regitze, uskottelin joskus itselleni,
että olin suuri ajattelija.
Ja olin varma,
että kirjoittaisin tärkeitä kirjoja, jotka muuttaisivat maailmaa.
Mutta minusta tuli lukion opettaja.
Vaarisi ei kunnioittanut sitä.
Hän pilkkasi minua joka kerta kun me näimme.
Ja...
Hän kertoi minulle, että olin hänen suuri pettymyksensä.
Tunsin itseni epäonnistujaksi.
Ymmärrätkö?
Se minusta on tullut.
Joku, joka osaa tehdä vaikutuksen ja siteerata Kierkegaardia.
Niin, mutta...
On sekin jotain.
En tiedä, mutta on liian myöhäistä muuttaa sitä.
Olen kohdistanut kaikki pettymykseni sinuun.
Se ei ole reilua. - Ei.
Ja minä juon liikaa.
Ja olen ollut uskoton. - Minun ei tarvitse tietää tuota.
Äitisi makasi Heinen kanssa. - Ei, ei, ei.
Kyllä.
Eli...
On suru ja menetys.
Ja häpeä ja syyllisyys.
Sen takia, mitä me teimme toisistamme.
Äitisi sanoisi, että Jumala voi parantaa häpeän ja syyllisyyden.
Mutta suru ja menetys...
Niiden kanssa olen yksin.
Hei.
Kiitos musiikista.
La cena? - Päivällinen.
Päivällinen, sí. - Buenisima.
Kiitos.
Vau.
Jokainen voi nähdä ilosi ja intohimosi ruuanlaittoa kohtaan.
No, enpä tiedä. Käytän vain öljyä,
sipuleita ja upeita kasviksianne.
Jep.
Olen raskaana.
Embarazada? Odotatko lasta?
Odotan. Lapsella ei ole isää, mutta...
Odotan lasta.
Onneksi olkoon. - Kiitos.
Joo, olen...
Olen onnellinen. Luulisin.
Minulla on... äitini.
Aivan. - Minun täytyy auttaa häntä.
Muuten hän unohtaa asioita. - Aivan.
Mennä sänkyyn ja...
Minun täytyy kattaa pöytä aamiaiselle -
ennen kuin menen nukkumaan.
Aivan.
Olen väsynyt.
Lähdetään kotiin.
Eikö kosijasi voi kyyditä meitä?
Hän ei ole kosijani.
Entä katedraali ja kynttilä, jonka aioimme sytyttää äidille?
Ehdimme tehdä sen ennen kentälle lähtöä.
11. PÄIVÄ
VIISI KM JÄLJELLÄ
Eikö katedraali ole kaunis? - On.
Se on huikea.
Tuletko sinä?
En.
Mitä nyt?
En näe siinä enää järkeä.
Missä?
Haluaisin vain juoda kahvia.
Äitisi ja minä teimme aina niin matkoillamme.
Me joimme kahvia ja katselimme ihmisiä.
Katselimme, kun elämä soljui ohi. Tekisin mieluummin sitä.
Haluan viedä äidin.
Selvä.
Äitini.
Hei. - Hei.
Hei.
Oletko käynyt jo katedraalissa?
En. Olen nähnyt paljon kirkkoja ja katedraaleja.
Oletko uskovainen vai arkkitehti?
Kiitos.
Vaimoni oli uskovainen. Hän oli pappi.
Pastori.
Entä sinä?
Nyt minä olen kahvinjuoja.
Meillä on Zagrebissa tosi kaunis katedraali.
Selvä. En ole kuullut siitä.
Soita minulle, jos tulet joskus Zagrebiin.
Esittelen sen sinulle.
Sitähän me teemme. - Mitä me teemme?
Me juomme kahvia.
Tapaamme uusia ihmisiä.
Me kävelemme ja jatkamme matkaa.
No, hei sitten.
Hei hei.
Onko järkeä sytyttää kynttilä elävälle ihmiselle?
Voit sytyttää kynttilän menettämällesi ihmiselle -
tai ihmiselle, jota kaipaat.
Vastasyntyneelle lapselle. Kenelle tahansa.
Tämä on vauvalleni. Tämä on isälleni.
Missä sinä olet?
En tiedä.
Kiitos.
Kiitos kun huolehdit minusta. - Ei kestä, papá.
No niin.
Sinun tapaamisesi oli tämän kesän nautinto.
Oikeasti.
Samoin.
No...
Hei sitten.
Mitä sinä teet? - Mitä?
Annatko hänen ajaa pois?
Kerroin, että olen raskaana. Useimmat miehet eivät pidä siitä.
Olet sinkkuäiti vanhemmuuden alkuvaiheessa.
Et tiedä mitä tästä voisi tulla, jos annat hänen lähteä.
Täytyy elää hetkessä. Yhtäkkiä on liian myöhäistä.
Onko kaikki hyvin?
On.
Älä katso. - Selvä.
Minä...
Haluaisin nähdä sinut uudestaan.
Jep.
Haluaisin...
Tutustua sinuun paremmin.
Ehkä palata takaisin, laittaa ruokaa ja...
Katsoa, mitä meidän välillämme tapahtuu.
Tiedän, raskaus ei sytytä.
En minä sitä. En voi ottaa naista elämääni.
En ketään naista.
Pidätkö miehistä vai... - En.
Olen lupautunut menemään Samosin luostariin 1. elokuuta.
Mitä? Miksi?
Koska uskon Jumalaan. - Aivan.
Samosin luostari on suurin. - Tiedän, olin siellä.
Kyseenalaistin päätökseni, kun tapasin sinut.
Oikeasti. - Se auttaa. Vähän.
Olen pahoillani. Myös itseni puolesta.
Tee, mitä sinun täytyy tehdä.
Soita minulle, jos sinä ja Jumala eroatte.
Soitan sinulle ensimmäisenä.
Ja äidilleni toisena. - Selvä.
Olen tosissani. - Niin minäkin.
Selvä. - Selvä.
Kiitos.
Miksi se idiootti haluaa munkiksi, kun hän voisi saada sinut?
Oliko tuo kohteliaisuus?
Pärjäät varmasti lapsen kanssa, koska osaat kokata 100 ihmiselle.
Siitä ei ole epäilystäkään.
Mummia ja vaaria ei ole isän puolelta.
Eikä mummia äitisi puolelta.
Mutta...
Vaari on.
Voin olla vaari, jos haluat.
Älä katso minua kun itken.
Näytän pieneltä kanilta.
Tämä ei ole hassumpaa. - Se on kamalaa.
Tekstitys: Juha Arola plint.com