Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
„Bio je to mrtav svijet.
Štoviše, siv svijet.
Vrijeme je bilo svježe i vedro.
U atmosferi nije bilo vlage, magle ni izmaglice.”
JACK LONDON „ZLATO”
„No nebo je bilo sivi veo.
To je bilo zato što,
premda na nebu nije bilo oblaka da priguše dnevnu svjetlost,
nije bilo ni sunčanih zraka.
Da su ga pitali kako se osjeća,
samo bi odgovorio da se dobro zabavlja.”
OMČA OKO VRATA
Dobro došao u novi dom.
Na skupovima su rekli
da će dolar biti devet lira, a euro deset.
Što je sad ovo?
Kunem se, ovaj je svijet samo za bogate.
Zar ne plaćaš da bi kupio dolare?
Zar nemaš novca? Ako nemaš novca, imaš tiskaru.
Možeš tiskati novac da kupiš dolare, zar ne?
Kuća vam je dugo bila zatvorena.
Da.
Zbog velike financijske krize građani su počeli prodavati svoje organe.
Stric Mahir više ne dolazi. Nema zdravstvenih problema, nadam se?
Nema. Tata je dobro. Dobro se brine za sebe.
Yalıne, sigurno se ne sjećaš, ali uvijek sam vam dostavljao narudžbe.
Ali nisam zvonio ako tvoj auto nije bio ispred. Čekao bih da se vratiš.
Zašto?
Jer bih uvijek dobio dobru napojnicu za dostavu.
Jednog sam se dana tako skrivao vani.
Čekao sam te, ali tata me uhvatio.
Rekao je: „Što radiš tu? Nema te satima.”
Još sam bio dijete pa sam mu rekao istinu.
Kako me jako udario!
Rekao je: „Zašto ti onda plaćam? Kako si samo pohlepan!”
Tata me tad ošamario prvi i posljednji put.
I to zbog tebe.
Brate Yalıne.
Moram ti nešto reći.
Nedavno sam se oženio.
-Čestitam! - Hvala.
Dobili smo mnogo zlata za vjenčanje. Što da radim s njim?
Da ga prodam? Uložim u kriptovalute?
Možda da zaradim na kamatama?
Ne znam. Ili da ga zadržim ovako?
Trebam tvoj savjet.
Uđi, tata.
Idiote.
Još nismo otvorili.
Kupuj negdje drugdje. Zatvoreno je.
Jesi li sreo koga poznatog?
Razgovarao sam s trgovčevim sinom. Kaže da se nedavno oženio.
I tata mu je dobar čovjek.
Čak je rekao: „Dođite opet. Ovaj put mi častimo.”
Ali odbio sam.
Što je to?
Imam nešto za tebe.
Stvarno?
Ovdje nema mnogo prometa.
Ne sjediš satima u autu.
- Dušo! - Možeš pročitati ostatak.
- Super je. - Sviđa ti se?
Gle.
Bit ćemo dobro.
Bit će nam dobro ovdje.
U redu?
Ugodan dan!
Dobro došao, gazda Yaline.
Ubija me ova tvoja kuća.
Popravljam je i popravljam.
- Dobro došao. - Bolje te našao.
Napunio sam cisternu. Do vrha.
- Imat ćeš vode u slučaju nestašice. - Dobra ideja. Hvala.
Kako ste putovali?
Dobro, ali trebala su nam dva sata da izađemo iz Istanbula.
Dobro došla, gazdarice.
Hvala.
- Posadio sam je. -Što?
- Jabuku. - Dobro. Bravo.
Hvala. Stric Mahir često je tražio da posadim jabuku.
- Da? - Nikad nisam stigao.
Sad je imate.
Hoćeš li košaru?
-Što je to? - Košara.
- Brat ćemo vaše masline, zar ne? - Da?
Ne ovaj tjedan, ali sljedeći. Stavit ćemo ih unutra.
Odnijet ćemo ih u uljaru na prešanje.
- Dobit ćete svoje ukusno maslinovo ulje. - Hvala.
- Napisao si moje ime. - Košare su važne. Pripazi.
- Selma nas i večeras zove u goste. - Da?
Prošli smo put išli praznih ruku. Moramo im kupiti nešto.
Zašto im ne kupiš nešto na trgu?
Ne izlazi mi se.
Dobro, ja ću, ljubavi.
Sad me je tek sustigao umor iz Istanbula.
Nemam volje ni za što osim za to da sjedim i gledam estradne vijesti.
Yalın Şahin, čija je imovina zaplijenjena, izašao je iz zatvora i čeka suđenje.
Njegovi navodni partneri, četvorica poznatih poduzetnika,
uhićeni su i zatvoreni.
ZAPLIJENJENA IMOVINA? NOVOSTI U SLUČAJU YALINA ŞAHİNA
Ta četvorica poduzetnika
navodno su pronevjerili oko sto milijuna dolara
novca svojih žrtava.
Odbačena je žalba njihovih odvjetnika.
Obitelji osumnjičenih tvrde da su to sve klevete i neistine.
Još smo živi. Život teče dalje.
Nismo mrtvi.
Znam.
Sve je to sad iza nas.
Kao što kažeš, tu smo gdje smo.
Da vidimo misliš li ozbiljno.
STARETINARNICA KOD N
Zdravo.
Samo razgledavam.
Izvoli.
Tražim dar.
Imamo magnete.
Ne, tražim nešto drugačije.
Imamo biste.
Vidi, ovo je Aristotel. Imao je školu ovdje.
Ne, trebam nešto drugačije.
Možeš se vratiti svom poslu.
Reći ću ti ako nađem nešto što mi se sviđa.
Imamo ovo. Objese se na zid.
Vidio sam ih.
Ne.
Možeš se opustiti, dobro?
Katkad nam u trgovinu dođu fino odjeveni ljudi poput tebe.
Hodaju uokolo.
A onda, jer misle da su face, strpaju magnet u džep i odu.
Po izgledu to nikad ne bi rekao.
- Stvarno? - Naravno.
Zato ovako čekamo.
Da spriječimo krađu.
Jer se situacija otme kontroli.
Uhvatimo ih.
Kažemo im da vrate magnet.
Uvijek prvo poriču.
Bune se da ispadnu nedužni.
Onda im moramo zabiti šaku u zube.
Još i psuju.
A onda? Onda ih opet zveknemo.
A kad počneš tući ljude...
Ja ne mogu prestati.
Bijes me zaslijepi.
Lice im pretvorim u kašu.
Pošteno nastradaju.
Onda imamo posla sa žandarmerijom.
Upadnemo u nevolju.
To nam se obije o glavu.
Dobiju batine zbog jeftinog magneta.
Vrijedi li zato ubijati ljude?
Ne, naravno.
Zar ne? To i ja uvijek kažem.
Govorim to i Niyaziju.
On je vlasnik.
Kažem mu...
da mora krasti naveliko.
Da ukradeš bijedni magnet, jebote?
Moraš
krasti poput Yalına.
I hodati uokolo bez srama, kao da se ništa nije dogodilo. Zar ne?
Je li tako, g. Yalıne?
Što je? Kamo ćeš? Čavrljamo.
Zašto ne uzmeš nešto?
Uzmi mi i posljednja dva grla stoke.
Uzmi i mamin zlatni zub!
Cijela je zemlja tvoja!
Uzmi sve!
Pusti me!
Nemoj!
Gdje si tako dugo?
Jesi li kupio dar?
Jesam.
Jasno je da su se u ovim područjima vodili ratovi.
Ali ovdje se događalo i nešto drugo.
Zapravo, to je iznimka.
Nekoć davno osvajači su zauzeli ovo područje,
a da nisu prolili ni kap krvi.
To se dogodilo u četvrtom stoljeću prije Krista.
Za to je bio zaslužan velikan po imenu Eubul.
Bio je bankar.
U to su vrijeme Perzijanci ratovali s cijelom ovom regijom.
Eubul je radio ono što je morao kao bankar.
Posuđivao je novac ratnicima da bi nastavili ratovati.
Onda jednog dana Perzijanci nisu platili svoje dugove.
Umjesto da ih otplate dali su mu ove zemlje u posjed.
Tako je bankar postao kralj Asosa.
Može se reći da je bankar kupio ovo mjesto.
Imao je roba po imenu Hermija.
Hermija je naslijedio Eubula na prijestolju.
Znate li što je učinio?
Doveo je Aristotela ovamo.
Zahvaljujući tom bankaru Asos je postao dom
jednog od najvećih filozofa u povijesti svijeta, Aristotela.
Zato se ovim područjem ne vlada sirovom silom i neznanjem,
nego intelektom.
Zato je ovo mjesto stoljećima privlačilo
velike intelektualce poput magnetske sile.
A danas je među nama...
jedan od njih.
Dobro došao, Yalıne.
Dobro došao u Asos.
Dobro došao kući.
Dobro došao.
Možeš li otvoriti vrata?
Yalıne!
Što radiš? Zašto nisi otvorio vrata?
- Dobro došla. Uđi. - Hvala. Ne treba.
- Pođimo ako ste spremni. - Jesmo.
Yalıne, hajde.
Prošećimo ako ste spremni.
Ja ne idem. Idite bez mene.
Kako to misliš?
Ali obećao si!
Obići ćemo divna mjesta. Svidjet će vam se!
Hajde.
Imate li i vi kukce u kući? One velike crne?
Imam ih u kuhinji, kupaonici i posvuda. Izludjet će me.
- Nemamo ih. - Dobro. Imate sreću.
Divno je živjeti u prirodi, ali da bar nema kukaca.
Ne podnosim ih.
Dobro, u redu. To je organski stil života.
Ali nedostaje komfor koji pruža grad.
Kad kažeš komfor, misliš beton.
Ne, ne beton. Ne mislim na to.
Ali želiš vinograd. Kako će to funkcionirati?
Kako to misliš?
Ako radiš sa zemljom, moraš imati kukce, zar ne?
Ne, ne želim ih. Ne želim ih vidjeti.
Beyza?
Razmišljam o tome da uzgajam grožđe, proizvodim vino i stvorim brend.
Super, trebala bi to učiniti.
ŽRTVENE OVCE
Što je bilo? Jesi li dobro?
Osjećam se bolesno. Možda ću dobiti temperaturu.
Stvarno?
Hajde!
Hajde, godit će ti svjež zrak.
Beyza! Hajde, dođite!
Yalıne, molim te.
Lijepo se provedimo, molim te.
Hajde.
ŽANDARMERIJA
- Je li most još ondje, gđo Selma? - Jest. Prekrasan je. Sviđa nam se.
Nismo se još upoznali.
Časnički namjesnik Selami Toker.
Zdravo. Ja sam Yalın.
- Moja supruga Beyza. - Zdravo. Kako ste?
- Zdravo. Dobro. - Poštovanje.
G. Yalıne, volite li ići u lov?
Ne razumijem se baš u lov.
Onda ću vam objasniti.
Ispričavam se, moram razgovarati s g. Yalınom.
- Malo je bolestan. - Dobro sam.
Nećemo dugo.
Idemo li obići selo, g. Yalıne?
Dobro sam, bolje mi je.
- Jesi li siguran? - Da, možete ići.
Hajde, idemo.
- Ugodan dan. - Ugodan dan.
Pozdravite g. Daima.
Prošećimo se malo.
Imamo prijatelja Cevdeta.
Momak je baš otkačen.
Povremeno radi u Niyazijevoj staretinarnici.
Zapravo, prodaju kramu.
Za siću otkupljuje kramu od mještana
pa je prodaje turistima za deset puta veću cijenu.
Uglavnom...
Niyazi je jučer imao nekog posla u gradu.
Zamolio je Cevdeta da ga zamijeni u trgovini i on je pristao.
Jutros kad se Niyazi vratio, zatekao je trgovinu u velikom neredu.
Cevdeta nije bilo. Zvao sam njegovu mamu. Nije se vratio kući.
Tvoj auto bio je posljednje što su ljudi vidjeli ondje jučer.
- Jesi li bio ondje? - Da, svratio sam.
Kad?
Kasno...
- Kasno poslijepodne. -Što je radio?
Tko?
Cevdet.
Ušao sam, kratko razgledavao i otišao.
- Nije bilo problema? - Nije.
Dakle...
Yalıne.
Naudio si mnogima, zar ne?
Zar ne?
Naudio si mnogima.
Tako je, zar ne?
Jest.
Obećao si da ćeš im utrostručiti novac.
A sve si stavio sebi u džep.
Zajebao si stotine tisuća ljudi.
Bit ću iskren.
Zajebao si i mene.
Prodao sam auto zbog tvojih usranih spletki.
Ne brini se.
Mnogi te žele ubiti više nego ja, pogotovo ovdje.
Među njima je i Cevdet.
Dao ti je maminu ušteđevinu za pogreb.
Zato pitam je li se što dogodilo kad te vidio u trgovini.
Ne, ništa se nije dogodilo.
Ne peče te savjest, kvragu?
Ništa nisi osjetio?
Što sam učinio? Ja...
- Ne znam o čemu govorite. -„Što sam učinio?”
- Da. - Jebote život!
- Ne znam što sam učinio... - Nema veze.
Reci mi, kako si se izvukao na sudu?
Kako su te pustili iz zatvora nakon samo deset dana?
Zašto te nisu zadržali?
Imali smo ortake.
Tajne ortake.
Tužilaštvo i ja...
- Surađivali smo. - Misliš na nova uhićenja.
Bilo je na televiziji.
Dakle, izdao si ih.
Zapravo, uspio si svu krivnju svaliti na njih?
Ti si prokleta zmija.
Kladim se da su ti ortaci ucijenili glavu.
Osvetit će se, zar ne?
Bojat ćeš se svih, pitat ćeš se tko će te ubiti.
Je li tako?
G. Yalıne...
Ne znam tko će te ubiti.
Ali ja neću naći krivca.
Neću ga tražiti.
Kažeš da se ne razumiješ u lov. Podučit ću te.
Lov na veprove?
Čak se i za to plaća naknada.
Plaćaš državi za svakog vepra kojeg uloviš.
Čak se i to plaća.
Ali lov na tebe ovdje je besplatan.
I svi to znaju.
I ti bi trebao znati.
Gdje si bio? Zabrinula sam se.
Dobro sam, sve je u redu.
Što je rekao žandar?
Ništa.
Kako „ništa”? O čemu ste tako dugo razgovarali?
Beyza, hoćeš li ući?
Hoćeš li mi odgovoriti?
Beyza, uđi.
Molim te.
Hajde.
Hoćeš li mi reći što se dogodilo?
Ništa. Rekao sam ti sto puta. Vozio me uokolo.
Pokazao mi je sela. To je sve. Ništa se više nije dogodilo.
Molim te, prestani s time.
- Prestani. - S čime?
Prestani, preklinjem te. Zašto to radiš?
Obećali smo si.
Obećao si mi.
Zakleo si se da više nećeš lagati.
Pa ne lažem!
Molim te, odmah mi reci tajiš li mi nešto.
Ne tajim ti ništa.
Sigurno?
Da, naravno.
Onda dobro.
Dakle, sve je u redu.
- Kamo ideš? - Van.
- Kamo ideš? - Ne tiče te se.
- Razgovaraj sa mnom, molim te. - Idem malo na zrak.
- Samo ostani. - Zašto?
Ne znam.
Provedimo dan kod kuće, samo nas dvoje.
Je li ti to žandar rekao?
-Što? - Rekao ti je da ostanemo kod kuće?
Ne.
Nije te upozorio? Nema prijetnje ni opasnosti?
Ne.
Dobro, vidimo se onda.
Planirao sam te nazvati. Kako si?
Kako si? Imaš li vremena?
Idem na ročište. Ali reci, slušam.
- Onda ću te nazvati poslije. - Dobro. I ja tebi moram nešto reći.
Učinio sam nešto.
Što si učinio?
Nešto se dogodilo. Učinio sam nešto.
Što se dogodilo?
Pa...
Prekjučer...
- Mislim... - Da?
Izašao sam na zrak.
Ima jedno mjesto u podnožju brda.
Otišao sam onamo.
Ondje sam naišao na jednog tipa.
Odavde je.
Mještanin.
Počeo me ispitivati.
Rekao mi je nešto.
Mogu li te nazvati kad budeš imao vremena da slobodnije razgovaramo?
Dobro, nazovi me poslije. Ali sad ću ti nešto reći.
Jutros sam razgovarao s tužiocem.
Vrlo je zadovoljan našom suradnjom.
Ali znaš da je ovo delikatna situacija.
Zato mi je rekao da ti kažem
da ne smiješ proći ni kroz žuto na semaforu do kraja suđenja.
Ni kroz žuto, a kamoli kroz crveno.
Izgubit ćemo sve dogodi li se nešto loše.
GOSPODIN ZMIJA
Beyza!
- Kako si? - Dobro. A ti?
Dobro sam. Samo sam izašla u šetnju.
Sjedni.
- Vrijeme je bilo lijepo, ali pokvarilo se. - Da.
Mogu li dobiti cappuccino?
Ionako mi je dosadilo raditi u banci.
Bez prestanka, godinama radiš u zatvorenom prostoru.
Stresno je raditi s novcem.
Sjetila sam se ovog mjesta.
Uvijek sam htjela živjeti ovdje.
Jako mi se sviđa ovdje.
Mislila sam da je vrijeme.
Kako ide? Jesi li se priviknula?
Misliš da bi mogla živjeti ovdje?
Samo sam htjela mjesto gdje ćemo Yalın i ja biti sami.
To je sve.
Može li on to?
Mislim, može li živjeti ovdje?
Yalın može živjeti bilo gdje.
ODVJETNIK NE JAVLJAJ SE NA TELEFON!
SVJEDOK PAKLA!
Kako ti se sviđa?
Što?
- Moja frizura. - Tvoja...
Ošišala sam se.
Super izgleda!
- Kad si se ošišala? - Danas. Rekla sam ti da imam iznenađenje.
- Sviđa li ti se? - Super izgleda.
Super izgleda.
Yalıne.
Danima nitko nije vidio Cevdeta.
Službeno se smatra nestalim.
U tijeku je istraga.
Moraš nam dati službenu izjavu.
Dođi i reci nam što se dogodilo. Moji kolege će te saslušati.
Što će sad učiniti?
Kako to misliš?
Što ćeš sad u činiti?
Sigurno imaš plan. Zar ne?
Kladim se da imaš.
Ne, zasad nemam nikakav plan.
Daj, molim te!
Sigurno ti se već vrte kotačići u glavi.
Sigurno nešto smišljaš.
Gledaj.
Što god planiraš, prvo reci meni.
U redu?
Ozbiljno ti kažem.
Što ti je?
Tih si.
Jesi li tužan zbog nečega?
Jesi li možda zabrinut zbog...
Zbog čega?
Mislim...
Znaš, zbog onog tipa koji je izgubio sav novac i pucao si u glavu.
Njegova žena i djeca sad kukaju na svim televizijskim kanalima.
Nemoj, Yalıne.
Što te briga?
Kakve to veze ima s tobom?
To je ulaganje.
To je novac.
Dobiješ ili izgubiš.
Nije morao uložiti, zar ne?
Jesi li im uzeo novac pod prijetnjom pištoljem? Nisi.
To je slobodna volja.
Čak i ja to znam.
Gurali su se da ti daju novac.
Sviđa im se kad zarađuju, a kad gube, objese se.
Što si neki ljudi dopuštaju!
Ne razmišljaju o onima koje ostavljaju za sobom.
Sebični ljudi.
Znaš što ću ti reći?
Ljudi su pohlepni.
Stvarno.
Ne mogu se zasititi.
Robuju novcu.
A kad ga izgube, misle da su gotovi.
Samo radi i opet zaradi novac, gade.
PRIJELOMNA VIJEST ZAPALIO SE!
Iskoristi prilike.
Zbog depresije uzrokovane gubitkom ušteđevine
zapalio se ispred sjedišta investicijske tvrtke.
Ovaj 34-godišnji učitelj preminuo je u bolnici uslijed teških opeklina.
Mladi učitelj navodno je prodao vjenčani prsten
da kupi benzin kojim se zapalio.
Za sobom je ostavio ženu i trogodišnje dijete.
Yalıne, vidim pitanja koja si mi poslao.
„Kako ćemo doznati tko me prijavio? Mogu li mi ukinuti zabranu putovanja?”
Slušaj me.
Prvo, ne možemo doznati tko te prijavio.
Zaboravi. Nemoguće je.
Drugo, htio sam okušati sreću
pa sam pitao tužioca o ukidanju zabrane putovanja.
Bio je bijesan.
Rekao je da to ne dolazi u obzir. Ostao sam posran.
Gledaj.
Zbog takvih zahtjeva mogli bismo imati problema i ispasti sumnjivi na suđenju.
Samo mi vjeruj.
Pusti da to riješim po svome.
Prestani me stalno gnjaviti.
Čujemo se poslije.
Gade!
Nemoj.
- Molim te, nemoj. - Upropastio si nas!
Molim te!
Nemoj!
Pomozite!
Upomoć!
Srčani udar!
Mrtav je!
Hajde, idemo!
Hajde!
Oduvijek je takav.
Yalın je oduvijek takav. To nije novost.
To je super. Zna što želi.
Ne, ne zna.
Voljela bih da zna.
A što on radi?
Želi sve.
Sve na svijetu.
A ti?
Ja?
Što ti želiš? Što Beyza želi?
Samo drugu priliku.
Želim mir.
Da se ne moram brinuti što nam donosi sutra.
ODVJETNIK - NE MOŽEMO DOZNATI JER JE RIJEČ O TAJNOM SVJEDOKU!
- Lak ti posao. - Hvala.
- Ima li ovdje još jedna luka? - Ne, nema.
- Dobro. - U redu.
Dobar dan.
- Lak ti posao. - Hvala.
- Možemo li razgovarati? - Da. Dođi.
Prepoznaješ li me?
Ne. Trebao bih?
Ti si onaj putnik iz šume, zar ne?
Dođi. Pripremam mamac.
Znaš li kako se radi najbolji mamac?
Uzmeš ribu.
Pospeš je kristalnim šećerom.
Presijava se kao dragulj u moru.
Poručuje drugim ribama: „Dođite. Dođite i zagrizite me!”
Moram prijeći na drugu stranu.
Kamo? Na Lezbos?
- Da. - Idi trajektom iz Küçükkuyua.
Zašto? Zar ne prevoziš ljude?
Kapetane Rahmi! Prevozimo li ljude preko?
D, ali poštene ljude.
Ondje sam parkirao auto.
Dovezao sam se autom. Crnim džipom.
Dat ću ti ga prevezeš li me sutra tamo.
Pogriješio sam. Oprosti zbog toga.
Dođi sutra ujutro u pet.
Ostavit ćeš mi ključeve auta. Kapetan Rahmi smjestit će te unutra.
Ne smiješ se oglasiti.
Nitko te neće čuti, vidjeti ni primijetiti.
Za pola sata bit ćeš na Lezbosu.
Sutra ujutro u pet. Dobro.
Hej.
Jesi li me slijedio?
Što? Nisam. Zašto?
Što si radio u šumi sinoć?
- Brzo se vraćam. -Što je bilo?
U redu. Jesi li dobro?
Nemoj.
Beyza, spakiraj nam kofer.
Ne moraš spakirati puno toga.
Odlazimo. Zapravo, odlazimo još večeras.
Kako to misliš? Kamo idemo?
Yalıne. Što... Yalıne!
Kakav kofer? Kamo idemo?
Vjeruješ li mi?
Molim te, spakiraj se.
Ne. Neću ni prstom mrdnuti dok mi je kažeš sve.
Kamo idemo i zašto?
Molim te, ne plaši me. Preklinjem te.
Dobro, reći ću ti.
Žele me ubiti.
Tko?
Ubit će me.
- Tko? - Svi ovdje.
Svi ovdje koji su izgubili novac žele me ubiti.
Shvaćaš li?
- Jesu li ti prijetili? Nešto su ti rekli? - Nije prijetnja. Kažem ti, žele me ubiti.
U redu?
Otišao sam u zahod za vrijeme koncerta.
Ondje sam sreo čovjeka. Uperio je pištolj u mene.
- Tko? - Ne znam, neki tip. Nismo se upoznali.
Prislonio mi je pištolj na glavu.
Mogao sam umrijeti ondje.
- Uspio sam pobjeći. - Dobro.
Hajmo...
Prijavimo to policiji. Recimo žandarima.
I oni su umiješani u to.
Kako to misliš?
Svi su umiješani.
Žandarmerija jedva čeka da me netko ubije.
Svi su umiješani.
Kamo idemo? Natrag u Istanbul?
Yalıne!
Ne vraćamo se. To je dovoljno.
Sve dok sam u ovoj zemlji, neće me pustiti na miru.
Kakav je onda plan?
Dogovorio sam se s nekim ljudima.
Sutra idemo na Lezbos.
O čemu govoriš, Yalıne?
S kojim ljudima?
- Yalıne? - Idemo u Grčku.
U Grčku?
Yalıne!
S kim si se dogovorio?
Tko su oni? Kako im možemo vjerovati? Što ako nam naude?
Bez brige, neće.
Kako znaš?
Vjeruj mi, ne mogu nam ništa.
Kako si ih našao? Kad?
Znao sam da će doći do ovoga, da će nam se ovo dogoditi.
Zato sam ih našao.
Što ćemo raditi u Grčkoj? Kako ćemo se snaći?
Tvoj tata nam šalje premalo novca. To nam nije dosta.
Imam ovo.
Gledaj.
Ovdje...
ima milijun eura.
Sve je naše.
Kamo ćeš, Beyza?
Molim te, Beyza, dođi. Kamo ideš?
Oprosti što sam skrivao novac od tebe. Nemoj se sad ljutiti.
Moramo se požuriti.
Kakav si ti to čovjek?
Brod nas čeka. Odlazimo.
Beyza.
- Moramo ići, hajde. - Skrivao si novac? Oho.
Za svašta si sposoban.
Idemo, molim te. Beyza.
Da ti neki tip nije uperio pištolj u glavu,
i dalje bi skrivao novac.
Da ti kažem nešto, Yalıne.
Ne govori da je naš. To nije naš novac.
- Kako to misliš? - Nije.
Nije naš.
Ja sam te prijavila.
Molim?
Ja sam te prijavila.
Pitao si se.
„Kako su znali? Kako su otkrili?”
To te izluđivalo.
Tako su doznali.
Ja sam kriva.
Ne govori gluposti. Vučeš me za nos? Jesi li drogirana?
- Hajde, moramo ići. - Ja sam te prijavila!
- Kako to misliš? - Prijavila sam te.
Ne možeš...
Ne bi mogla to učiniti. Zašto bi to učinila?
Ne bi to učinila. To su gluposti.
Hajde.
To je i tužilac rekao za tebe.
Rekao je: „Ne, ne bi on to učinio. G. Yalın je ugledan poduzetnik.”
„Poduzetnik?”, rekla sam.
„Investicijska tvrtka je prevara!”
Ali isprva mi nije vjerovao.
Onda sam mu rekla.
Kako si petljao s brojevima.
Kako si prikazao da je tvrtka profitabilna.
Onda mi je povjerovao.
Katkad je valjda teško povjerovati.
Vjeruješ u svakakve laži,
ali ne možeš vjerovati kada ti netko kaže istinu.
Ti...
Poslala si me u zatvor.
Jesam.
Moja...
Što bi bilo da nisam uspio...
izaći?
Što da se nisam nagodio? Što bi se onda dogodilo?
Čekala bih te.
Koliko god godina treba. To je bio moj plan.
Poslala bi me u zatvor i onda čekala.
Je li tako?
Tako je.
- Nisam te pogrešno čuo? - Nisi. Tako je.
Zašto?
Nadala sam se da ćeš doći pameti.
Jesi li luda?
Jesi li poludjela?
Kako si mogla?
Pogledaj naš život!
Kako si mogla?
Shvaćaš li što si nam učinila?
Nama?
Nema „nas”, Yalıne.
- Bolesna si! - Bolesna sam! Da, jesam!
Razboljela sam se zbog tebe!
Ali sada kad si mi pokazao novac,
jer se bojiš za svoj život, lakše mi je.
Ne vjerujem da me voliš! Nikad me nisi voljela!
O kakvoj ljubavi govoriš?
- Nikad me nisi voljela! - O čemu govoriš, kvragu?
Obitelj me se odrekla zbog tebe. O čemu govoriš?
Ostala sam bez prijatelja! Ni brat ne razgovara sa mnom!
Samo zato što te nisam ostavila!
Kakva šteta.
Jadan si. Žalim te.
Nisi bio svjestan toga, ali u Istanbulu si izgledao kao strašilo.
Kao strašilo punjeno hrpom novca,
odjeveno u sako
i postavljeno nasred polja, okruženo vranama.
Strašilo napunjeno novcem.
Zato su svi oko tebe drhtali od straha.
Trudili su se udovoljiti ti da ih ne preveslaš.
A što sad? Što sad?
Više nema nikoga.
Svi su nestali.
Svi osim mene.
Sanjala sam, kao glupača, da ću te spasiti i da ćemo zajedno početi iznova.
Ali opet si me prevario!
Obećao si da mi nećeš ništa skrivati i da mi nećeš lagati!
A ja sam ti, glupača, vjerovala!
Došla sam u ovo prokleto selo!
Kvragu!
Ali nisi se ovamo došao skrasiti.
Došao si se sakriti.
Trebao si rupu u koju ćeš se zavući dok ne zaborave što si učinio!
Ljudi se spaljuju,
a ti želiš da pobjegnemo s novcem?
Upravo sam te zato prijavila! Tužilac će uzeti ovaj novac.
- Proklet bio. - Vrati ga!
Proklet bio.
Sigurno mrziš i sebe jer si ista kao ja.
Proklet bio.
Nisam ista kao ti. Nisam tako bezdušna.
Proklet bio.
Prvog dana u zatvoru
pokajao sam se.
Obećao sam da neću dirati tuđi novac.
Da nikomu neću nauditi.
Da nikoga neću prevariti.
Previše obećavaš.
Gnjido lažljiva!
Cijeli tvoj život je laž. Kukavico.
Zašto sam ti ikad vjerovala?
Došao sam sa željom da budem drukčiji, ali nije išlo.
Potratila sam godine s tobom.
Podupirala sam te u svim tvojim sranjima!
Proklet bio.
Opet ćeš me prijaviti tužiocu ako ti ne dam novac, zar ne?
Zašto te nisam ostavila?
Gle, još čistim za tobom!
I dalje te pokušavam spasiti! I dalje!
Prijavit ćeš me.
Znaš li što mi je palo na pamet onog dana kad su te uhitili?
Zapitala sam se...
Da te nikad nisam upoznala,
da se nikad nismo sreli,
kakav bi mi bio život?
Radije bih da si me prevarila...
nego da si me izdala.
Uzmi novac i idi.
Zar ne znaš tko sam?
Zar ne znaš kakav sam čovjek?
Ustani!
Zar si zaboravila tko sam?
Je li?
Nikad ne zaboravi.
GOSPODIN ZMIJA
Gdje si više?
Otvorite.
Sjednite.
Teško je u zatvoru.
Zatvoren si u četiri zida.
Čekaš i čekaš.
Tebi je pogotovo teško.
Vidio sam mnogo toga.
Ljude kako mole.
Traže da ih ubiju.
Jedan je odrasli čovjek plakao svake noći.
Svi su bili poput tebe.
Obrazovani, bogati.
Nisu se imali petlju ubiti.
Dakle, znam da je jedna noć u zatvoru ravna paklu.
A ti si izdržao deset dana.
Ali važan je karakter.
Jednostavno moraš biti takav. Pretpostavljam da ti jesi.
Žilav si.
Sjećaš li se Cevdeta?
Koga?
Onog iz trgovine kramom koji je nestao.
Sigurno je pobjegao u Grčku.
A tu je i debeli Galip.
Radi kao vrtlar u hotelima. Navodno je i on nestao.
I on je, čini se, pobjegao u Grčku.
Svi koji su nestali sigurno su otišli onamo.
Nije li naša zemlja dovoljno lijepa?
Zar ne?
Uporno žele u Europu. Europa je sranje!
Opsjednuti su novcem.
Dobro jutro.
Mogu li vam se pridružiti za doručkom?
- Dobro jutro. - Dobro jutro.
Gdje je Beyza?
Otišla je.
Šteta.
Nadala sam se da ćemo doručkovati.
Pripremit ću doručak.
Naravno.
'Jutro, susjede!
- Zdravo. - Zdravo.
Kako si, Yalıne?
Imam krasne dunje.
Donio sam i vama malo, g. Yalıne.
Uslast!
Stiglo je proljeće.
Napokon! Smrzavali smo se! Zima je bila tako hladna.
- Dobro jutro, gospodo. - Dobro jutro.
- G. Daime! -Selam alejkum! Dobro jutro.
G. Yalıne, provjerio sam stablo koje sam posadio.
Dobro napreduje ondje.
Dat će ukusne jabuke.
I cijepit ću ga.
Da ovdje negdje posadimo nar?
Koncert je bio sjajan, zar ne?
Bilo je odlično.
Bila je to prava gozba za uši. Hvala.
Zar ne? Drago mi je da smo ga organizirali.
Bilo je prelijepo.
Volio bih da si ostao do kraja.
Je li ti danas bolje?
Jest.
A rekao si da nemaš nove ideje.
Plan je ludnica.
Nevjerojatno.
Jutros sam pročitao cijelu tvoju poruku.
Uzbuđen sam.
Meni odgovara. Ja sam za.
Hej, sinko!
Donesi košaru.
Dobro, čaj je spreman.
Izvolite.
Danas je baš lijepo vrijeme.
Vjetrovito je, ali nije hladno.
Pođimo u šetnju danas.
Idemo u šumu.
Trebali biste. Vrijeme je odlično za to.
Stavi je onamo.
Jeste li bili na slapovima Hasanboğuldu, g. Yalıne?
Naravno. Odveli smo ga.
GOSPODIN YALIN
Ovo je mjesto pravi raj.
Drago mi je što si došao, Yalıne.
Pogledaj oko sebe, ovo je raj.
Prijevod titlova: Sanja Vorkapić Velić