Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
„Halott világ volt.
Hovatovább fakószürke világ.
Az idő csípős volt és tiszta.
Nem telítette nedvesség a légkört, se köd, se pára.
JACK LONDON: TÜZES NAPSUGÁR
„Az eget mégis szürke fátyol fedte.
Mégpedig azért,
mert bár a felhőtlen égen nem szűrte semmi a nappali fényt,
Nap sem volt, ami fényesen süssön.
Ha a hogyléte felől kérdezik,
csupán annyit mondott volna, hogy jól érzi magát.”
FOJTOGATÁS
Üdv az új otthonodban!
Folyton azt mondták,
a dollár kilenc, az euró tíz líra lesz. Akkor ez mi?
PÉNZÜGYI VÁLSÁG
Esküszöm, csak a gazdagoknak áll a világ.
Nem pénzért veszik a dollárt?
Nincs pénzük?
Akkor ott a pénzverdéjük.
Tudnak pénzt nyomtatni a dollárért, nem?
Sokáig üresen állt a házuk.
Igen.
OLÍVAOLAJ NAGY: 55 - KICSI: 30
A pénzügyi válság miatt a polgárok eladják a szerveiket.
Mahir bácsi rég járt itt.
De jól szolgál az egészsége, ugye?
Igen, apa jól van. Vigyáz magára.
Yalın bátyám, biztos nem emlékszel,
de mindig én vittem ki a rendeléseket.
Nem csengettem, ha nem volt ott a kocsid. Kint vártam, míg megjöttél.
Miért?
Mert ha neked adtam oda, mindig busás borravalót kaptam.
Egy nap megint odakint bujkáltam.
Rád vártam, de apám rajtakapott.
Kérdi: „Mit csinálsz itt? Órák óta kereslek.”
Gyerek voltam, elmondtam neki a borravalós dolgot.
Mekkora pofont kaptam!
Azt mondta: „Hát én minek fizetek neked?
Milyen kapzsi vagy!”
Az volt az első és utolsó alkalom, hogy pofon vágott.
Miattad.
Yalın bátyám!
Mondanom kell valamit.
Nemrég megnősültem.
- Gratulálok! - Köszönöm.
Aranyat kaptunk ajándékba.
Mit kezdjek vele?
Eladjam? Kriptovalutába tegyem?
Kaphatnék kamatot érte?
Vagy nem tudom, tartsam meg?
Mit tanácsolsz?
Gyere be, apa!
Idióta.
Még nem vagyunk nyitva.
Vásárolj máshol. Zárva vagyunk.
Találkoztál ismerősökkel?
Beszéltem a boltos fiával.
Azt mondta, nemrég megnősült.
Az apja is rendes ember.
Azt mondta: "Most jöttetek vissza. Nem kell kifizetni."
De nem fogadtam el.
Ez mi?
Adok neked valamit.
Tényleg?
Mivel itt nincs forgalom.
Nem ülsz órákig a kocsiban.
Jaj, szívem!
A többit elolvashatod.
- Szuper. - Tetszik?
Figyelj!
Megleszünk.
Jó lesz itt nekünk.
Jó?
Jó napot!
Üdv, Yalın úr!
Ez a maguk háza fog a sírba vinni.
Próbáltam helyrepofozni.
- Jó újra itt. - Jó újra látni.
Feltöltöttem a tartályt.
Ha elzárják, akkor is lesz vizük.
Jó ötlet, köszönjük.
Milyen volt az út?
Jó, tűrhető.
De két órába telt kijutni Isztambulból.
Köszöntöm, asszonyom!
Köszönöm.
- Én ültettem. - Mit?
- Azt az almafát. - Jó. Szép munka.
Köszönöm. Mahir bácsi mindig szeretett volna egyet.
De nem jutottam hozzá.
Most már a maguké.
Hozhatom a kosarat?
- Mi ez? - Kosár.
- Leszedjük az olajbogyót, ugye. - Igen?
Nem ezen a héten. Jövő héten. És ebbe rakjuk.
Elvisszük a présházba, hogy kisajtolják.
- Saját finom olívaolajuk lesz. - Köszönjük.
YALIN ÚR
- A nevem is ráírta? - A kosár fontos. Ne feledje!
Selmáék megint áthívtak estére.
A múltkor üres kézzel mentünk.
Vinnünk kéne ajándékot.
Miért nem veszel valamit valamelyik boltban a téren?
Nincs kedvem kimozdulni.
Oké, elintézem, szívem.
Annyira elfáradtam Isztambulban.
Nincs kedvem semmihez, csak celebhíreket nézni a tévében.
A múlt hónapban lefoglalták Yalın Şahin vagyonát,
és a tárgyalásig szabadlábra bocsátották.
Állítólagos társait, négy híres üzletembert
letartóztattak és bebörtönöztek.
LEGFRISSEBB HÍRÜNK: ÚJ FEJLEMÉNY YALIN ŞAHİN ÜGYÉBEN
Ez a négy üzletember
állítólag már 100 millió dollárt sikkasztott el
a károsultaktól.
Az ügyvédek fellebbezését elutasították.
A gyanúsítottak családjai azt állítják, hogy mindez csupán alaptalan rágalom.
Még élünk. Az élet megy tovább.
Nem haltunk meg.
Tudom.
Ez már mind a múlté.
Azt mondtad, „Most itt vagyunk.”
Lássuk, tényleg itt vagy-e!
N RÉGISÉGBOLTJA
Jó napot!
Csak nézelődöm.
Csak tessék!
Ajándékot keresek.
Van hűtőmágnes.
Nem, valami mást szeretnék.
Vannak szobraink.
Ez Arisztotelész. Volt itt egy iskolája.
Nem, valami más kellene.
Folytassa csak, amit csinált.
Szólok, ha találok valamit, ami tetszik.
Ezeket fel lehet akasztani a falra.
Láttam.
Nem.
Nyugodtan elmehet, jó?
Betévednek ide néha efféle jól öltözött emberek.
Körülnéznek.
Aztán azt hiszik, rafkósak, zsebre vágnak egy mágnest, és elmennek.
A külsejük alapján sose gondolná az ember.
- Tényleg? - Igen.
Ezért kell figyelnünk.
Hogy megakadályozzuk a lopást.
Mert elfajulnak ám a dolgok.
Rajtakapjuk őket.
Mondjuk, hogy adják vissza a mágnest.
Először mindig letagadják.
Hogy ártatlannak tűnjenek.
Aztán kénytelenek vagyunk pofán vágni őket.
Akkor káromkodnak.
Ezért megint meg kell ütni őket.
És ha elkezdődik a csihi-puhi...
Én nem tudok leállni.
Elvakít a düh.
És péppé verem őket.
A felismerhetetlenségig.
Aztán jönnek a csendőrök.
Mi kerülünk bajba.
Pórul járunk a végén.
Őket megverik egy filléres mágnes miatt.
Megéri megölni valakit érte?
Dehogy.
Ugye? Én is mindig ezt mondom.
Niyazi testvéremnek is.
Ő a tulaj.
Mondom neki...
nagyban kell lopni.
Egy kibaszott mágnest lopsz el?
Úgy kell lopni...
mint Yalın.
Aztán szégyentelenül flangálni, mintha mi se történt volna. Ugye?
Nem igaz, Yalın úr?
Mi van? Hova megy? Csak dumálunk.
Vigyen valamit!
Vigye el a két maradék jószágomat is!
Meg anyám aranyfogát!
Az egész ország a magáé!
Vegye el az egészet!
Eressz!
Ne!
Mi tartott ilyen sokáig?
Megvan az ajándék?
Igen, meg.
Nyilvánvaló, hogy ezek a földek sok háborút láttak.
Azonban láttak valamit mást is.
Sőt, ez a régió kivételes.
Volt idő, amikor ezeket a földeket úgy foglalták el,
hogy egy csepp vért sem ontottak közben.
Ez történt időszámításunk előtt a negyedik században is,
egy Eubulus nevű csodálatos embernek köszönhetően.
Pénzváltó volt.
Akkoriban a perzsák háborút indítottak az egész régió ellen.
Eubulus pénzváltóként megtette, amit kellett.
Pénzt kölcsönzött a harcosoknak, hogy tovább hódíthassanak.
Aztán egy nap a perzsák nem fizették ki az adósságaikat.
Helyette odaadták neki ezeket a földeket.
Így egy pénzváltó lett ennek a helynek, Assosnak a királya.
Egy pénzváltó gyakorlatilag megvette ezt a területet.
Volt egy rabszolgája. Hermiasnak hívták.
Eubulus halála után ő lépett a trónra.
És tudják, mit tett?
Elhozta ide Arisztotelészt.
Egy pénzváltónak köszönhetően Assos lett az otthona
a világ egyik legnagyobb filozófusának, Arisztotelésznek.
Ezért ezeket a földeket nem a nyers erő, nem a tudatlanság irányítja,
hanem az értelem.
Éppen ezért az évszázadok során
sok nagy elmét vonzott ide, szinte mágneses erővel.
És ma, itt közöttünk...
köszönthetünk egyet.
Üdv néked, Yalın!
Isten hozott Assosban!
Köszöntünk itthon!
Isten hozott!
Kinyitnád az ajtót?
Yalın!
Mit csinálsz? Miért nem nyitod ki?
- Gyere be! - Köszi, de nem.
- Induljunk, ha kész vagytok! - Igen.
Yalın, gyere!
Sétáljunk egyet! Mehetünk?
Én nem megyek. Menjetek!
Mit beszélsz?
De megígérted!
Elmegyünk pár szép helyre. Imádni fogod.
Gyere!
Nálatok is vannak bogarak? Olyan nagy, feketék?
Tele van velük a konyha, a fürdőszoba, az egész ház. Megőrülök tőlük.
Nálunk nincsenek.
Akkor szerencsések vagytok.
Nagyon jó a természetben élni, de jobb lenne bogarak nélkül.
Mert nem bírom őket.
Vagyis, jó, oké. Öko-életmód.
De hiányzik a városi kényelem.
A kényelem alatt a betont érted.
Nem, nem a betont. Nem úgy értem.
De szőlőt akarsz. Hogy fog működni?
Hogy érted?
Ha a földet műveled, ott kell, hogy legyenek bogarak, nem?
Nem, ne legyenek. Látni se bírom őket.
Beyza?
Szőlőtermesztésre, bortermelésre és saját márka létrehozására gondolok.
Remek, meg kéne csinálnod.
ÁLDOZATI BÁRÁNY
Mi történt? Jól vagy?
Nem, bujkál bennem valami.
Lehet, hogy lázas vagyok.
Tényleg?
Gyertek!
A friss levegő majd jót tesz.
Beyza! Gyertek már!
Yalın, kérlek!
Érezzük jól magunkat!
Gyere!
CSENDŐRSÉG
Megvan még a híd, Selma asszony?
Meg. Gyönyörű. Imádjuk.
Mi még nem találkoztunk.
Csendőrkapitányság, Selami Toker őrmester.
Jó napot, Yalın vagyok.
- A feleségem, Beyza. - Jó napot, hogy van?
- Jó napot, jól. - Üdvözlöm.
Yalın út, szeret vadászni? Szokott járni?
Nem nagyon értek a vadászathoz.
Hadd meséljek róla!
Hölgyeim, elnézést, járunk egyet Yalın úrral.
- Kicsit beteg. - Jól vagyok.
Nem tart sokáig.
Megnézzük a falut, igaz, Yalın úr?
Nem gond, jobban érzem magam.
- Biztos? - Igen, menjetek csak.
Akkor gyere!
- Szép napot! - Szép napot!
Üdvözletem Daim úrnak.
Gyere, sétáljunk egyet!
Van egy Cevdet nevű haverunk.
Kicsit fura fiú.
Néha kisegít Niyazi régiségboltjában.
Igazából csak ócskás bolt.
Filléreket fizet a falusiaknak a régi vackokért.
És tízszeres áron adja el a turistáknak.
Mindegy.
Niyazinak tegnap dolga volt a városban.
Megkérte Cevdetet, hogy helyettesítse.
És ő vállalta.
Amikor Niyazi ma reggel bement a boltba, szanaszét volt minden,
Cevdet meg sehol.
Felhívtam az anyját. Haza se ment.
Utoljára a te kocsidat látták ott.
Mármint tegnap.
- Ott voltál? - Beugrottam, igen.
Mikor?
Késő...
Késő délután.
És mit csinált?
Kicsoda?
Cevdet.
Bementem, körülnéztem, aztán elmentem.
- Nem volt semmi gond? - Nem.
Figyelj...
Yalın öcsém.
Sok embert tönkretettél, ugye?
Ugye?
Sok embernek ártottál.
Igaz?
Igen.
Elvetted a pénzüket, azzal, hogy megtriplázod.
De mindent zsebre vágtál.
Több százezer embert basztál át.
Őszinte leszek.
Engem is átbasztál.
Eladtam a kocsimat a baromságod miatt.
Ne aggódj!
Sokan akarnak nálam jobban holtan látni, főleg itt.
Cevdet is közéjük tartozik.
Mert az anyja temetési pénzét adta oda.
Ezért kérdeztem, hogy történt-e valami, amikor meglátott a boltban.
Nem történt semmi.
Nem volt lelkifurdalásod?
Nem éreztél semmit?
Mit követtem el? Én...
- Nem értem, mire céloz. - „Mit követtem el?”
- Aha. - A kurva életbe!
- Nem tudom, mit tettem... - Nem érdekes.
Mondd el, hogy úsztad meg a tárgyaláson!
Hogyhogy tíz napig voltál börtönben, aztán csak úgy elengedtek?
Hogyhogy nem vettek őrizetbe?
Voltak társaink.
Titkos társaink.
Az ügyészség és én...
- Együttműködtünk. - Az új letartóztatásokra gondolsz.
Láttam a tévében.
Eladtad őket.
Sőt, sikerült rájuk kenned az egészet?
Egy istenverte kígyó vagy.
Fogadok, hogy a társaid ki akarnak nyíratni.
Bosszút állnak, ugye?
Mindenkitől félni fogsz, hogy vajon ki nyír ki.
Így van?
Yalın úr...
Nem tudom, ki fog megölni.
De nem találom meg.
Nem fogom keresni.
Azt mondtad, nem tudsz vadászni. Hadd tanítsalak meg!
A vaddisznóvadászat.
Még annak is van díja.
Minden vaddisznóért fizetünk a kormánynak.
Még annak is van díja.
De rád itt ingyen vadászhatnak.
És mindenki tudja.
Jobb, ha te is tudod.
Hol voltál? Már aggódtam.
Jól vagyok, minden rendben.
Mit mondott a csendőr?
Semmit.
„Semmit”? Miről beszélgettetek ilyen sokáig?
Beyza, bemennél?
Válaszolnál?
Beyza, menj be!
Kérlek!
Rajta!
Elmondanád, mi történt?
Semmi. Már milliószor mondtam.
Körbevitt a környéken.
Megmutatta a környező falvakat.
Ennyi, oké? Semmi más nem történt.
Kérlek, hagyd abba!
- Hagyd abba! - Mit?
Hagyd abba, könyörgök! Miért csinálod ezt?
Megfogadtuk.
Megígérted.
Megesküdtél, hogy nem hazudsz többet.
Nem hazudok!
Kérlek, mondd el, ha valamit titkolsz előlem.
Nem titkolok semmit.
Biztos?
Persze.
Akkor szuper.
Akkor minden rendben.
- Hova mész? - El.
- Hova mész? - Semmi közöd hozzá.
- Beszéljük meg, Beyza! - Kimegyek levegőzni.
- Maradj itt! - Miért?
Nem tudom.
Töltsük itthon a napot, kettesben.
Ezt mondta a csendőr?
- Mit? - Hogy maradjunk itthon?
Nem.
Akkor nem figyelmeztetett? Nincs semmiféle veszély?
Nincs.
Oké, akkor majd jövök.
Már akartalak hívni. Hogy vagy?
Hogy vagy? Ráérsz egy kicsit?
Épp tárgyalásra megyek, de mondd, figyelek.
- Akkor majd később felhívlak. - Mond csak! Nekem is vannak híreim.
Csináltam valamit.
Mit csináltál?
Valami történt. Amiatt csináltam.
Mi történt?
Hát...
Tegnapelőtt...
- Én... - Igen?
Kimentem levegőzni.
Van egy hely a hegyen.
Oda mentem.
Összefutottam egy fickóval.
Egy ittenivel.
Egy helyivel.
Elkezdett faggatni.
Meg mondott pár dolgot.
Visszahívhatlak, ha ráérsz, hogy nyugodtabban beszélhessünk?
Oké, hívj vissza később! De most mondok valamit.
Reggel beszéltem az ügyésszel.
Nagyon örül az együttműködésünknek.
De tudod, ez egy kényes helyzet.
Ezért akarta, hogy szóljak,
hogy még a sárgán sem hajthatsz át, amíg tart a tárgyalás.
Még a sárga lámpán sem mehetsz át, nemhogy piroson.
Mindent elveszítünk, ha valami gikszer történik.
KÍGYÓ ÚR
Beyza!
- Hogy vagy? - Jól, és te?
Én is. Csak kijöttem sétálni.
Ülj le!
- Szép volt az idő, de elromlott. - Igen.
Egy kapucsínót, legyen szíves!
Amúgy is untam már a banki melót.
Állandóan...
a négy fal közé zárva, éveken át.
És pénzzel dolgozni stresszes.
És eszembe jutott ez a hely.
Mindig is itt akartam élni.
Imádom ezt a környéket.
Most jött el az ideje.
Na és milyen? Megszoktad már?
Szerinted tudsz itt élni?
Egy olyan helyre vágytam, ahol ketten vagyunk Yalınnal.
Ennyi.
És ő bírni fogja?
Tud majd itt élni?
Yalın bárhol tud élni.
ÜGYVÉD NE VEDD FEL A TELEFONT!
A POKLOT ÉLTE ÁT!
Na, milyen?
Micsoda?
- A hajam. - A...
Levágattam.
Nagyon jó.
- Mikor? - Ma. Mondtam, hogy van egy meglepetésem.
Tetszik?
Nagyon jó lett.
Yalın.
Napok óta nem látták Cevdetet.
Hivatalosan eltűntnek nyilvánítottuk.
Nyomozunk az ügyben.
Fel kell vennünk a hivatalos vallomását.
Jöjjön be, mondja el, mi történt.
A kollégáim meghallgatják.
Most mihez fog kezdeni?
Hogy érted?
Mit fogsz most csinálni?
Biztos van valami terved, igaz?
Lefogadom.
Egyelőre nincs semmi tervem.
Ugyan már!
Biztos forognak már a kerekek a fejedben.
Szerintem már elkezdtél agyalni.
Figyelj!
Bármit is csinálsz, először nekem mondd el.
Rendben?
Komolyan.
Mi bajod van?
Csak hallgatsz.
Szomorú vagy?
Vagy azért aggódsz, mert...
Miért?
Hát...
A fickó miatt, aki elbukta az összes pénzét, aztán fejbe lőtte magát.
A felesége és a gyerekei meg most ott sírnak-rínak minden csatornán.
Ne csináld ezt, Yalın!
Mit érdekel?
Mi közöd van hozzá?
Ez befektetés.
Pénz.
Vagy nyerünk, vagy veszítünk.
Nem volt kötelező befektetnie, ugye?
Fegyvert fogtál a fejükhöz, hogy odaadják a pénzüket? Nem.
Szabad akaratukból tették.
Én is tudom.
Sorban álltak, hogy pénzt adjanak neked.
Az jó, ha dől a lé, de felakasztják magukat, ha elbukják.
Mit képzelnek egyesek?
Nem gondolnak azokra, akik itt maradnak utánuk.
Önzők.
Mondok én valamit.
Az emberek kapzsik.
Tényleg.
Semmi sem elég nekik.
A pénz rabszolgái.
Szóval, ha elveszítik, azt hiszik, kész, végük van.
Menj dolgozni, és keress pénzt megint, rohadék!
MOST ÉRKEZETT: FELGYÚJTOTTA MAGÁT!
Használd ki a lehetőségeket!
Miután minden megtakarítását elveszítette, depressziós lett,
és felgyújtotta magát a befektető cég központja előtt.
A 34 éves tanár a kórházban halt meg a kiterjedt égési sérülések miatt.
Állítólag a karikagyűrűjét adta el,
hogy megvegye a benzint, amivel felgyújtotta magát.
Gyászoló feleségét és hároméves gyermekét hagyta hátra.
Yalın, látom a kérdéseket, amiket küldtél.
„Ki tudjuk deríteni, ki jelentett fel? Feloldanák az utazási tilalmat?”
Figyelj rám!
Először is, nem tudjuk kideríteni, ki jelentett fel.
Felejtsd el! Lehetetlen.
Másodszor, szerencsét próbáltam,
megkérdeztem az ügyészt az utazási tilalomról.
Nagyon berágott.
Azt mondta, szó se lehet róla. Iszonyú pipa lett.
Figyelj!
Az ilyen kérések gondot okozhatnak és gyanúsnak tűnnek az eljárás közben.
Bízz bennem!
Hadd intézzem legjobb tudásom szerint.
És ne nyaggass folyton!
Majd beszélünk.
Rohadék!
Ne csinálja!
- Kérem, ne csinálja! - Tönkretettél minket!
Kérem!
Ne!
Segítség!
Szívrohama van!
Meghalt!
Gyerünk, mozgás!
Gyerünk!
Mindig ilyen volt.
Yalın mindig is ilyen volt. Nem újdonság.
Ez tök jó. Tudja, mit akar.
Dehogy tudja.
Nem. Bár tudná!
Mert mit csinál?
Minden kell neki.
A világon minden.
És te?
Én?
Neked mi kell? Mit akar Beyza?
Csak még egy esélyt.
Nyugalomra vágyom.
Nem akarok azon parázni, mit hoz a holnap.
ÜGYVÉD - NEM TUDHATJUK MEG MERT VÉDETT TANÚ!
- Jó napot! - Kösz.
Van errefelé másik kikötő?
Nincsen.
- Értem. - Jól van.
Szép napot!
- Jó napot! - Kösz.
- Beszélhetnénk? - Persze, jöjjön!
Megismer engem?
Nem. Kellene?
Maga az a kiránduló az erdőből, ugye?
Jöjjön! Csalit csinálok.
Tudja, hogy készül a legjobb csali?
Fogjuk a halat.
És kristálycukrot szórunk rá.
Úgy ragyog a tengerben, mint egy ékkő.
Azt mondja a többi halnak: „Gyertek! Harapjatok belém!”
Át kell mennem a túloldalra.
Hová? Leszboszra?
- Igen. - Menjen át komppal Küçükkuyuból.
Miért? Visznek embereket, nem?
Rahmi kapitány! Átviszünk embereket a túloldalra?
Csak rendes embereket.
A kocsim ott van hátul.
Azzal jöttem. Egy fekete dzsip.
Odaadom maguknak, ha holnap átvisznek.
Ez hiba volt. Elnézést, oké?
Jöjjön ide holnap reggel ötre.
Nálam hagyja a kocsikulcsot.
Rahmi kapitány bezárja oda.
Csendben marad.
Senki sem fogja hallani, látni, észrevenni.
Fél óra múlva Leszboszon lesz.
Holnap reggel ötkor. Rendben.
Maga követ engem?
Magát... Nem. Miért?
Mit csinált az erdőben éjjel?
- Mindjárt jövök. - Mi történt?
Oké. Jól vagy?
Ne!
Beyza, pakolj be egy bőröndöt nekünk!
Nem kell sok holmi.
Elmegyünk. Sőt...
még ma éjjel.
Hogyhogy? Hova megyünk?
Yalın. Mi...? Yalın!
Egy bőröndöt? Hová megyünk?
Bízol bennem?
Kérlek, menj és csomagolj!
Nem. Nem mozdulok, amíg el nem mondasz mindent.
Hová megyünk és miért?
Légy szíves, ne ijessz meg! Könyörgök!
Oké, elmondom.
Meg akarnak ölni.
Kik?
Meg fognak ölni.
- Kicsoda? - Mindenki. Az itteniek.
Egytől egyig. Aki elbukta a pénzét, mind meg akar ölni.
Érted?
Megfenyegettek? Mondtak valamit?
Nem fenyegetés. Mondom, meg akarnak ölni.
Érted?
Figyelj, kimentem a mosdóba a koncert alatt.
Összefutottam egy pasassal. Pisztolyt fogott rám.
Kicsoda?
Nem tudom. Egy pasas. Sose láttam.
Fegyvert szegezett a fejemhez.
Majdnem meghaltam, érted?
- Sikerült meglépnem. - Oké.
Akkor...
Szóljunk a rendőrségnek. Mondjuk el a csendőrnek!
Ők is benne vannak.
Micsoda?
Mindenki benne van.
A csendőrség alig várja, hogy valaki kinyírjon.
Mindenki benne van.
Hová megyünk? Vissza Isztambulba?
Yalın!
Nem megyünk vissza. Elég.
Sosem szállnak le rólam, amíg ebben az országban vagyok.
Mi a terved?
Megalkudtam két fickóval. Holnap elmegyünk Leszboszra.
Miről beszélsz, Yalın?
Milyen fickókkal?
- Yalın? - Görögországba megyünk.
Görögországba?
Yalın!
Kikkel alkudtál meg?
Kik azok? Hogy bízzunk meg bennük?
És ha csinálnak velünk valamit?
Ne félj, nem fognak.
Honnan tudod?
Hidd el, szart se tudnak csinálni.
Hogy találtál rájuk? Mikor?
Tudtam, hogy ez lesz a vége. Tudtam, hogy ez lesz.
Megkerestem őket.
És mit csinálunk Görögországban? Hogy boldogulunk?
Apád kevés pénzt küld nekünk. Nem lesz elég.
Itt van ez.
Nézd!
Itt van...
egymillió euró.
A miénk.
Hová mész, Beyza?
Kérlek, Beyza, gyere vissza! Hova mész?
Bocs, hogy eltitkoltam a pénzt, de ne most borulj ki!
Sietnünk kell.
Miféle ember vagy te?
A hajó már vár. Elmegyünk.
Beyza!
- Mennünk kell, gyere! - Pénzt dugtál el? Nahát!
Tényleg bármire képes vagy.
Menjünk, kérlek! Beyza.
Ha valaki nem fog fegyvert a fejedhez,
nem szólsz a pénzről.
De hadd mondjak valamit!
Nem a miénk!
Nem a mi pénzünk.
- Hogy érted ezt? - Nem az.
Nem a miénk.
Feladtalak.
Micsoda?
Én dobtalak fel.
Kérdezősködtél.
„Honnan tudhatták? Honnan tudták meg?”
Kiborultál.
Onnan tudták.
Miattam kaptak el.
Ugyan, ne légy nevetséges!
Szórakozol? Be vagy tépve?
- Gyere, mennünk kell! - Én voltam az!
- Miről beszélsz? - Én köptelek be.
Te nem...
csinálsz ilyet. És miért tetted volna?
Nem tennél ilyet. Nem igaz.
Gyere!
Ezt mondta az ügyész is rólad.
Azt mondta, „Nem tenne ilyet.
Yalın úr tisztességes üzletember.”
Mire én: „Üzletember?
A befektetési cég átverés, csalás!”
De először nem hitt nekem.
Szóval elmondtam neki.
Hogyan buheráltad meg a számokat.
És hogy tetted látszólag nyereségessé a céget.
Akkor elhitte.
Néha nem hiszik el.
Mindenféle hazugságot elhisznek,
de azt nem, ha valaki elmondja az igazat.
Te...
küldtél börtönbe.
Igen.
A saját...
És ha nem tudtam volna...
kijutni?
Mi lett volna, ha nem kötök alkut? Mi lett volna akkor?
Megvártalak volna.
Mindegy, hány évig. Ez volt a tervem.
Börtönbe akartál küldeni, hogy aztán megvárj.
Így van?
Pontosan.
- Nem hallottam rosszul? - Nem. Így van.
De miért?
Azt reméltem, hogy észhez térít.
Megőrültél?
Normális vagy?
Hogy tehetted ezt?
Nézd meg az életünket!
Hogy tehetted ezt?
Felfogtad, mit tettél?
Mi?
Nincs „mi”, Yalın.
- Beteg vagy! - Beteg vagyok! Igaz!
Miattad lettem az!
De most, hogy megmutattad a pénzt,
csak mert félted az életed, jobban érzem magam.
Nem hiszem, hogy szeretsz! Kiderült, hogy sosem szerettél!
Szerelem? Miről beszélsz?
- Sosem szerettél! - Mi a fenéről beszélsz?
Miattad tagadott ki a családom! Miről beszélsz?
Nincsenek barátaim! Még a testvérem se áll szóba velem!
Csak azért, mert nem szakítottam veled!
Milyen kár érted!
Szánalmas vagy. Sajnállak.
Nem vetted észre,
de Isztambulban olyan voltál, mint egy madárijesztő.
Mint egy madárijesztő, egy rakás pénzzel kitömve,
kabátba öltöztetve,
kirakva a mező közepére, a varjak közé.
Egy pénzzel kitömött madárijesztő.
Ezért reszketett a félelemtől körülötted mindenki.
Próbáltak a kedvedben járni, hogy ne baszd át őket.
És most? Mi?
Senki sem maradt.
Mind eltűntek.
Kivéve engem.
Amilyen idióta vagyok, arról álmodtam, hogy megmentelek, és új életet kezdhetünk.
De megint becsaptál!
Megígérted, hogy nem titkolsz el semmit, nem fogsz hazudni, meg mindent!
És én hülye, hittem neked!
Eljöttem ide, ebbe az átkozott faluba!
Az istenit!
De nem azért jöttél ide, hogy megállapodj.
Hanem hogy elbújj.
Kellett egy lyuk, ahova bebújhatsz, amíg elfelejtik a szarságaidat!
Most meg emberek gyújtják fel magukat,
te meg azt akarod, hogy lelépjünk a pénzükkel?
Pontosan ezért adtalak fel! Majd az ügyészé lesz ez a pénz.
- Az isten verjen meg! - Tedd vissza!
Az isten verjen meg!
De te is biztos gyűlölöd magad, mert olyan vagy, mint én.
Rohadj meg!
Nem vagyok olyan, mint te. Nem vagyok szívtelen, mint te!
Rohadj meg!
Az első napon a sitten
megbántam mindent.
Megfogadtam, hogy nem nyúlok mások pénzéhez.
Nem ártok senkinek.
Nem csapok be senkit.
Túl sokat fogadkozol.
Hazug rohadék!
Az egész életed hazugság.
Gyáva vagy.
Miért is hittem neked?
Azért jöttem ide, hogy más ember legyek, de nem sikerült.
Hány évet rád pazaroltam!
Minden szarságon keresztül támogattalak!
A rohadt életbe!
Ha nem adom oda a pénzt, megint feljelentesz az ügyésznél, ugye?
Miért nem hagytalak el?
Még mindig a te mocskodat takarítom!
Még mindig meg akarlak menteni! Mégis!
Be fogsz köpni.
Tudod, mi jutott eszembe a letartóztatásod napján?
Csak eltűnődtem...
ha nem ismernélek,
ha nem találkoztunk volna,
milyen lenne az életem?
Jobb lett volna, ha megcsalsz...
mint hogy elárulsz.
Fogd a pénzt, és menj!
Nem tudod, ki vagyok?
Nem tudod, miféle ember vagyok?
Kelj fel!
Elfelejtetted, hogy ki vagyok?
Mi?
Soha ne felejtsd el!
KÍGYÓ ÚR
Hol van már?
Nyissák ki!
Foglaljon helyet!
A börtön kemény.
A négy fal közé zárva.
Csak vársz és vársz.
Neked különösen nehéz.
Annyi mindent láttam.
Könyörögnek.
Hogy öljem meg őket.
Volt egy felnőtt férfi, aki minden éjjel sírt.
Mind olyan volt, mint te.
Műveltek, gazdagok.
És nem volt bátorságuk megölni magukat.
Tudom, hogy egyetlen, börtönben töltött éjszaka is maga a pokol.
És te tíz napig bírtad.
Felfedi, kiben mi lakozik.
Milyen fából faragták.
Gondolom, megvan benned, ami kell.
Szívós vagy.
Emlékszel Cevdetre?
Kire?
Aki eltűnt az ócskás boltból.
Ja.
Tuti Görögországba menekült.
Ott van Dagi Galip is.
Szállodakertészként dolgozik. Állítólag ő is eltűnt.
De ő is lelépett Görögországba.
Ha valaki itt eltűnik, hótziher, hogy ott van.
Nem elég a mi gyönyörű hazánk?
Ugye?
Mindenáron Európába mennek. Pedig egy szar!
Rá vannak kattanva a pénzre.
Jó reggelt!
Csatlakozhatok hozzátok reggelire?
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Hol van Beyza?
Elment.
Kár.
Reméltem, hogy együtt reggelizünk.
Hadd készítsem el!
Tessék.
Jó reggelt, szomszéd!
- Jó reggelt! - Helló!
Hogy vagy, Yalın bátyám?
Van pár szép birsalmám.
Magának hoztam, Yalın úr.
Jó étvágyat!
Itt a tavasz.
Végre! Majd megfagytunk! Ez a tél olyan hideg volt.
- Jó reggelt, uraim! - Jó reggelt!
- Hűha, Daim úr! - Szálem alejkum. Jó reggelt!
Yalın úr, megnéztem az elültetett fát.
Jól érzi magát a helyén.
Finom almát terem majd.
Be is oltom.
Ne tegyünk egy gránátalmát ide valahova?
A koncert remek volt, ugye?
Csodálatos volt.
Élvezet volt hallgatni. Köszönöm.
Ugye? Örülök, hogy megszerveztük.
Csodás, hogy itt volt.
Bár a végéig maradnál volna!
Ma már jobban vagy?
Igen.
Azt mondtad, nincsenek új ötleteid.
Eszméletlen az a terv.
Elképesztő.
Reggel elolvastam az egész üzenetet.
Alig várom.
Nekem bejön. Benne vagyok.
Hé, öcsém!
Hozd ide a kosarat!
Jól van, kész a tea.
Tessék!
Olyan szép időnk van ma.
Szeles, de nem hideg.
Ma sétálhatnánk egyet!
Menjünk ki az erdőbe!
Jót tenne nektek. Jó idő van.
Tedd le oda!
Járt már a Hasanboğuldu vízesésnél, Yalın úr?
Persze, elvittük.
YALIN ÚR
Ez a hely valóban a mennyország.
Örülök, hogy te is idejöttél, Yalın.
Nézz körül, ez a mennyország!
A feliratot fordította: Kwaysser Erika