Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Aquí.
On sou?
A la cova principal.
Vigileu a terra!
Apunteu amunt amb les llanternes.
SAN JAVIER - MÈXIC, 1996
És increïble. Mireu les ales.
- Ho heu sentit? - Sí.
Ha vingut d'aquí a dins.
A terra, ho veus?
- Just aquí, mira. - Vigila.
Són petjades seves. Què és això?
Has trobat alguna cosa?
Quinn! L'hem trobat!
Hem trobat l'animal!
Tenies raó tot aquest temps.
Et prenien per boig, però ara els demostraràs que tenies raó.
I just a temps. Els inversors comencen a impacientar-se.
Sabia que eres més que una llegenda.
No l'apunteu amb les llanternes. L'esteu estressant.
Tranquil, ningú et farà mal.
Només volem saber com ets.
Allà dalt!
- Què era això? - Ho has vist?
On és?
Estàs bé?
Vigila!
Que s'escapa!
Vinga, va! Li he pegat a l'ala! Agafem-lo!
Ha anat cap a la sortida!
- Vinga! - Vinga, va!
Esteu bé?
- Per on ha anat? - Per allà!
Ha anat cap a la muntanya!
- Anem! - Vinga!
Ja t'he trobat!
Rebut. Localitzat.
Et seguim de prop.
Va!
No deixaré que te m'escapis!
Fill de…
Va!
- Quinn! - Seguiu-me, ha pujat per aquí!
- Molt bé. - Vinga!
Ni rastre.
Ha de ser per aquí.
Va, a peu! Correu!
Correu! Vinga!
Disperseu-vos!
Està ferit a l'ala.
No deu ser gaire lluny.
- Mireu. - Ha anat de poc.
- Veniu. - Mireu aquestes petjades.
Té raó, vinga.
- Estigueu atents. - Obriu bé els ulls!
- No feu soroll. - S'acaben aquí.
Sí, és una branca.
- Ho veus? - Sí.
Sí.
És aquí baix!
- Per aquí! - Ha anat cap aquella banda!
- Atureu-lo! - Vinga, va!
Ja vinc!
A Kansas City, a les cinc, les notícies.
I ara una notícia d'Amèrica Llatina
que s'està escampant arreu del món com la pólvora.
El Chupacabra, un estrany animal que s'alimenta de sang de cabra,
té tots els elements d'una llegenda actual.
Els ramaders del poblet mexicà de San Javier afirmen que l'han vist
i desenes de cabres de la zona han aparegut mortes sense motiu aparent.
Els escèptics diuen que és una treta per fer veure que…
Gràcies.
ESCOLA DE LAKEWOOD - KANSAS CITY
- No t'atreveixes a parlar amb la Becca. - Què t'hi jugues? Va.
- Hola, Becca. - Hola.
Vols venir al cine amb mi?
No, gràcies. Total, que…
- No hauries de dur-te-la aquí. - Ja, però torna-me-la.
No mola el joc.
Ecs! Què és això?
Picadillo.
És com dieu vòmit en espanyol?
Només és carn d'hamburguesa.
- Si tu ho dius, taquito. - Que no em diguis així.
O què? Li ho diràs a ton pare?
Ets un fracassat.
- És molt raret. - Ja ho sé.
De què fa olor?
Altra vegada? En vam menjar la setmana passada.
Em quedava carn al congelador.
Per què no mengem coses normals?
Ja mengem coses normals.
Mira el que ha arribat per fi al matí.
No hi penso anar.
Però què dius, ara?
Fa mesos que planegem el viatge.
I fa mesos que et dic que no hi vull anar.
Per què no?
Parlem-ne.
Perquè m'és igual Mèxic, d'acord?
M'és igual la seva música i m'és igual el seu menjar.
No hi vull anar i prou.
Ha anat tot bé a l'escola?
Aquell noi encara es fica amb tu?
És que he tingut un mal dia.
T'anirà bé anar a Mèxic.
T'ajudarà estar amb la família.
Si ja ni me'n recordo.
Per això volia el pare que hi anessis, per conèixer-los millor.
I no pots venir tu també?
Mi amor, ja saps que no puc.
Tinc feina.
Són només les vacances de Pasqua i l'abuelo et cuidarà molt bé.
El pare sempre deia que San Javier era un lloc màgic.
I hi haurà els cosins.
Confia en mi. Et divertiràs.
No penses menjar res?
Ja t'he dit que odio la barbacoa.
Segur que no tens gana? Puc fer-te sandvitx de formatge gratinat.
No em ve de gust.
Perdó per haver-te parlat malament.
Ha sigut sense voler.
No passa res.
Sé que ha sigut un any difícil.
El pare va lluitar molt per poder anar al viatge amb tu,
però el càncer va acabar guanyant.
Ho sé.
El trobo a faltar.
Jo també.
Però escolta'm bé, Alejandro.
No estàs sol.
Tens una família que et cuidarà.
M'entens?
Jo també.
Què fa?
Volia posar-te a prova, però ja veig que t'hauré d'ensenyar un parell de claus.
Què?
Com ha anat el vol?
Què?
Vols seure al davant per veure-hi millor?
No cal, gràcies.
Així que no parles espanyol, eh?
Una mica. Un poco.
"Un poco"? No et va ensenyar ton pare?
Ho va intentar, però jo no li veia sentit.
Com? És la teva cultura.
N'has d'estar orgullós.
Ningú parla espanyol a Kansas City.
Millor encara, series l'únic nen que parlaria dues llengües. Què trobes?
No crec que això tingui res de bo.
Ets clavat a ell.
A qui?
A ton pare.
Jo també el trobo a faltar, mijo.
Molt i molt.
Ell i la seva germana han vingut per passar la setmana amb tu.
No parla anglès.
És la teva oportunitat per refrescar l'espanyol.
On se suposa que vaig jo?
De veritat?
Només estava…
Tu deus ser l'Alex. Soc la Luna.
Va, primo.
Som a Mèxic.
Però què…?
Deixa'm!
Què?
Però què fa?
Lucha què?
No saps qui és el Relámpago Azul?
- Què diu? - Tu mira.
El reconeixes?
Quina passada, eh?
Va lluitar contra els millors de l'època i no va perdre mai.
Era impressionant.
Creia en la justícia i sempre defensava el poble.
El Chakal era l'arxienemic de l'abuelo.
Feia joc brut.
Feia trampa per intentar guanyar l'abuelo, però no ho va aconseguir.
Era temible.
És qui el va llançar fora del ring i li va provocar la lesió.
Quina lesió?
Es va fracturar el crani i va estar en coma quasi un mes.
Per això va deixar de combatre.
No sabia que eres un luchador famós.
Fa molt de temps d'això.
Teniu gana?
Anem a buscar alguna cosa per menjar?
Vinga, Alex. Tria'n una.
Espera, no… La penses…?
Sí, senyor. Així és com fem les coses aquí.
Espera.
No deus ser vegetarià com la Luna?
No, jo sí que menjo carn, però no havia vist mai la carn… viva.
T'estan prenent el pèl.
Quina cara que feies!
Està malalta?
- Què? - El Chupacabras.
El Chupa què?
El Chupacabras. No saps què és?
És un vampir que s'alimenta de sang de cabra.
El Chupacabras no existeix. És un conte.
El fet que el veiéssim la setmana passada demostra que jo tenia raó.
Aquests animals existeixen.
I n'hi ha més d'un.
El cadell ha començat a desenvolupar-se i pesa entre 15 i 20 quilos,
mentre que l'adult en pesa entre 200 i 350.
És com un os, té urpes retràctils i, segons aquesta ploma,
sembla que les llegendes serien certes i que poden volar.
Cabrons!
Merda.
Apagueu el motor!
Eh, fes que apaguin l'helicòpter!
- Tens moltes gàbies buides. - Què fas aquí?
T'ho dic en una paraula, Quinn. Resultats. Volem resultats.
Mira, vam estar a punt d'agafar-lo.
No he vingut fins aquí per endur-me una ploma.
Ens vas prometre la seva sang.
Ens vas dir que tenia poders curatius que revolucionarien la medicina.
I que guanyaríem molts diners.
I així serà, però m'heu de donar temps.
Se'ls acaba la paciència, Quinn. Tens fins que acabi la setmana.
Si no l'has trobat, hauràs de desmuntar la paradeta.
Recorda que la gent per a qui treballo no porta bé les decepcions.
Fes-me cas, val més que no els emprenyis.
Ajuda!
Alex?
- Què ha passat? Estàs bé? - El Chupacabras!
Com?
- L'he vist. - El Chupacabras?
Era aquí. Mireu!
El veieu?
Has cridat així per això?
Era més gros, us ho juro!
Jo me'n torno al llit.
Estàs bé?
No soc el Beto, soc l'Alex.
Què?
- A veure això. T'has fet sang! - No és res.
No, anem a dins. Et rentarem la ferida.
Però, abuelo, l'he vist.
Perdó. Era un malson.
Ei, petitó.
On ha anat?
No l'has vist?
El què?
No res.
T'agraden els cohetes?
Els coets? No, són perillosos.
Només si t'esclaten a la mà. Vine, que t'hi ensenyaré.
Confia en mi, primo.
S'ha d'aguantar així.
- Llença'l! - No encara, espera.
L'has d'aguantar i després deixar-lo anar!
Ara et toca a tu.
- Perdré un dit. - Te'n quedaran nou.
Viu una mica, arrisca't una mica.
Com és que parles anglès tan bé?
Miro moltes pel·lis i estic obsessionada amb els Beastie Boys.
- Els coneixes? - I tant.
Et penses que els mexicans només escoltem mariachis?
No, però…
T'estava prenent el pèl. No t'ho prenguis tot al peu de la lletra.
Sento molt allò de ton pare.
Gràcies.
Deu ser dur.
Ma mare va posar una foto seva quan va morir. T'hi assembles molt.
Llavors…
Ho vols provar?
Tu aguanta'l, que jo t'aviso.
Preparat?
Ara!
Què passa?
- L'abuelo no hi és. - Com que no hi és?
S'oblida de les coses i es perd. Va, ens n'hem d'anar.
I si truquem a ta mare?
No, no li ho podem dir.
Per què no?
Perquè, si no, obligarà l'abuelo a marxar del ranxo.
Segur que saps conduir?
No, no gaire.
L'abuelo m'ha fet classes, però…
Mare meva.
La setmana passa, durant la persecució, hi va haver un accident.
Un cotxe va atropellar l'animal i se'n va sortir.
- Sabem res de l'animal o del cadell? - No, però…
Hem trobat això.
Ben fet.
Busqueu-lo pel mercat, ja us localitzaré jo després.
- No hauríem d'anar junts? - Tranqui, el Memo et cuidarà.
Què és?
Són… grills?
Ni buenos ni res, són insectes.
Què és?
Està deliciós.
Què feu?
Havíeu de buscar l'abuelo.
Perdona. I tu, l'has trobat?
No hi és, aquí.
T'agraden els sesos?
Sí.
- Què vol dir sesos? - Cervells.
No m'agrada gens la música de l'abuelo.
Qui són?
- Pachuco. - La Maldita, un grup brutal.
Què és un pachuco?
Un mexicà que viu als Estats Units.
Jo soc un pachuco?
Suposo.
Estàs bé?
Què feu aquí?
No sabíem on eres.
Només estava…
fent un passeig.
I aquesta cabra?
L'he comprada.
Per què?
Perquè em feia falta una cabra.
Rebut.
Qui és aquesta gent?
Vigila on vas!
Estic buscant el Chupacabra.
El Chupacabras?
Què diu?
No creu que el Chupacabras existeixi.
Creu que…
- Això ja ho he entès. - D'acord.
Per què no li preguntes si això li sembla real?
Parlaven del Chupacabras.
És tot mentida.
El Chupacabras no existeix, ja t'ho vaig dir.
Feu una altra cosa. Busqueu el Memo i jugueu amb ell.
L'abuelo està maquinant alguna cosa.
Anit va anar d'amagat al graner i va posar aquesta capsa de música.
Em fa pena.
Jo només vull que es posi millor, però…
Cada vegada que vinc a veure'l està pitjor.
Segurament ma mare té raó.
Diu que l'abuelo hauria de venir a viure a Ciutat de Mèxic,
però la seva vida és aquí, a San Javier.
No crec que hi estigui relacionat.
Crec que…
l'abuelo està amagant el Chupacabras.
Que bo que ets, primo.
Ho dic de veritat.
L'abuelo té raó. El Chupacabras no existeix.
És una llegenda.
Què ets?
T'agrada?
No és menjar.
Tens gana?
Vols menjar alguna cosa?
Quiet.
No marxis.
Tranquil, no et faré mal.
No passa res.
Per favor, no em facis mal.
No passa res.
Pots sortir.
No passa res.
No sé què t'agrada, així que t'he dut xoriço.
Pren, tasta'l.
No, així no.
T'ho has de menjar.
Menja.
No, és per a tu.
Sí, per a tu.
Ets molt graciós, tu, eh que sí?
Espera! On vas? Torna!
No marxis!
Espera!
Espera, no! No marxis!
Així que vius aquí?
Què és això?
Quin fàstic!
No, ho sento. No menjo ratolins.
Però no et posis trist.
D'acord, si hi insisteixes…
D'acord, mira.
Cap a dins.
Uau, que bo!
Gràcies.
M'has enxampat, però no m'ho penso menjar, ho sento.
Només són llamps.
Tranquil, a dins estàs fora de perill.
Tranquil. Estigues tranquil, no et preocupis.
Ja no tornaràs a estar sol.
Jo et cuidaré.
Estarem junts, tu i jo.
Jo seré la teva família.
Espera! No li ho hauríem de dir a l'abuelo?
Vinga!
Tenia una mosca pel cap.
Tranquil, és el meu cosí.
Crec que és un chupacabras.
Molt bé.
No cridis! És inofensiu!
Esteu bojos?
És bo, t'ho prometo.
Molt bé.
Què és?
El Chupacabras!
No et sembla bonic?
No sabem ni què és.
Potser és perillós o intenta xuclar-nos la sang.
I si té la ràbia o una malaltia estranya, o està ple de…?
No ens el quedarem, així que no li posarem nom.
I si li diem Chupa? Eh que t'agrada aquest nom?
No és una mascota. És un animal salvatge.
Decidit: es diu Chupa.
Saps que chupa vol dir llepa, no?
Perfecte, perquè li agrada molt llepar-me.
No ho sé. Crec que l'hauríem de deixar fora i au.
No.
Té ales. Segur que pot tornar volant a ca seva.
No sap volar.
És un cadellet. L'hem de cuidar.
L'Alex té raó.
Tu ja ho sabies?
Hola.
D'acord, Alex?
No ho pot saber ningú, d'acord?
Serà el nostre secret.
Hi ha mala gent que se'n vol aprofitar.
Li volen fer mal.
Venia cap a casa, mija.
Estava fosc i, de sobte, del no res va sortir una criatura enorme.
No vaig poder parar.
- Què li va passar? - Va sortir corrents cap al desert.
Quan vaig tornar per remolcar el cotxe,
vaig sentir un soroll estrany als matolls i me'l vaig trobar, a ell.
Devia quedar separat de la família amb l'accident.
Els hem de trobar. Hem de trobar la seva família.
Vaig tornar allà a buscar-los, però no els vaig trobar.
Ni somiar-ho.
Chupa, va, deixa'l en pau!
Eh, vine aquí!
Molt bé.
Ets molt graciós, tu, eh que sí?
Ha sigut molt fort.
- Ha anat de poc. - Hauria sigut un drama.
Parla anglès?
Què vol?
El meu soci i jo treballem per al govern dels EUA en un programa de recerca
sobre espècies rares amb fins mèdics.
Aquí només hi ha animals de granja, em sap greu.
Hem trobat el seu para-xocs a la carretera.
Té un Escarabat del 88, no?
Els nostres amics de la policia ens han ajudat molt dient-nos on vivia.
Què vol?
- Que m'hi deixi fer una ullada. - Trobo que això no serà possible.
De fet, li he de demanar que se'n vagi.
Sé que l'ha vist.
Sap què és un súplex?
Una espècie rara?
És una clau boníssima de lucha libre.
Agafes i gires el teu contrincant perquè caigui d'esquena ben fort.
De jove, la feia molt bé, i, si no torna ara mateix al seu cotxe
i se'n va per on ha vingut,
m'encantarà ensenyar-li com es fa.
No cal que m'ensenyi res.
Si veu alguna cosa estranya o poc habitual,
no dubti a trucar-me.
No ho faré.
- Creus que menteix? - En sap alguna cosa.
Ha vingut pel Chupa, veritat?
Sí, però tu tranquil, que no deixaré que li facin mal.
Chupa, on ets?
Per fi t'he trobat. Ja pots sortir.
L'home dolent ja se n'ha anat.
Ja pots sortir.
No hi ha perill, t'ho prometo.
Tranquil! Eh, que no passa res!
Soc jo.
No vull fer-te mal.
Això t'alegrarà el dia.
T'agrada, eh?
És guai, eh?
Mon pare em cantava aquesta cançó quan era petit.
Em deia que volia dir que sempre estaria al meu costat.
Sé que, faci el que faci, mon pare no tornarà mai.
Però tu encara tens la teva família.
Et prometo que els trobarem.
Escoltàvem la caixa de música de l'abuelo.
Que vols ensenyar el Chupa a fer què?
El meu combat preferit, mijo.
Va ser el meu millor deixeble, el Perico Verde. Mira!
Uau, impressionant!
Eh que sí?
Ja.
Espera, mira aquesta clau.
Això deu fer mal.
Sí, es diu súplex.
Era la meva especialitat.
Però el Perico Verde…
La feia molt millor que jo.
No ho sé, abuelo. Tu eres molt bo.
Era de ton pare.
Mon pare era luchador?
Era el Perico Verde.
Es podria haver professionalitzat, saps? Però va conèixer ta mare
i va comprendre que hi ha coses a la vida que són més importants que la lucha libre.
Era bo. Era un fenomen.
Tenia totes les habilitats necessàries. Era fort i ràpid.
Era capaç de volar.
Però què fas?
No vols saber què feia ton pare abans que nasquessis?
A mi també em dol, que ho sàpigues.
Però ho hem d'assumir, ho hem d'afrontar i ho hem de viure.
Alex, mira'm als ulls.
- Però què fas? - Parlar amb el meu net.
- No em ve de gust parlar. - D'acord.
Llavors…
Lluitem.
Com?
Sí. Si vols que te la torni, te l'hauràs de guanyar.
- No penso lluitar contra tu. - Doncs jo no te la penso tornar.
De veritat?
Va, posa't això i fes sentir orgullós a ton pare.
Vinga, va.
Això és tan ridícul.
No hauríem d'estar ajudant el Chupa? Aquell home pot tornar.
Jo també ho crec.
No. Encara no. Primer, he d'ensenyar-li a l'Alex una lliçó important.
Va, fill. Demostra'm què ets capaç de fer.
- És ridícul. - Vinga!
Estàs trist, fill. És normal.
- Estàs dolgut. - No, només vull estar tranquil.
No, però no passa res.
Ho has de treure tot i canalitzar totes aquestes emocions.
- Va, desfoga't amb mi. - No vull lluitar amb tu!
- T'he estat observant, Alex. - Treu-te de damunt meu!
Cada vegada que s'esmenta ton pare,
et fas petit i t'amagues en aquest joc ridícul.
M'estàs ofegant!
Enfronta't al dolor, a les pors i a la pena que tens.
Has de sentir el dolor i la tristesa!
Em sap molt greu, abuelo. no volia empènyer-te.
No sé què m'ha agafat.
Ho sento molt.
Veniu, nois. Deixem-lo descansar.
Tu deus ser l'Alex.
El Chava m'ha parlat de tu.
Tenia moltes ganes que vinguessis. Vius a Cincinnati, no?
A Kansas City.
Jo vaig estudiar a Columbus. Que bonic és tot allò.
- Es recuperarà l'abuelo? - Ha sigut un copet.
Li he posat un medicament per al dolor, però l'he vist molt desorientat.
- Com va de la memòria? - La té perfecta.
Doncs ahir no el trobàvem.
Li agrada fer exercici i va sortir a fer un passeig.
El vostre abuelo és fort, però això que té anirà a pitjor.
Aquest ranxo és massa per a una sola persona.
Se les apanyarà.
Esperem que sí.
Ha sigut una vaca.
No m'ho ha semblat.
És una vaca que està malalta.
Molt malalta.
No passa res.
Per això mai he volgut ser veterinari.
Cuideu l'abuelito.
- Si cal, truqueu-me. - D'acord.
- És el Chupa. - Li passa alguna cosa.
No! Pari! Chupa!
- Enrere! És perillós. - No és perillós!
- No l'apunti! - Fuig! No saps del que és capaç!
No! Chupa, no! No!
- Chupa! - Chupa! No!
- No passa res! Es calmarà! - No!
Ja està.
- Caurà rodó quan li faci efecte. - No!
Molt bé. Enrere!
Insensible!
Tranquil·la, és un sedant fluix. No li passarà res.
Molt bé.
No m'ho puc creure.
És preciós.
Vinga, tranquil.
Tot anirà bé. Tranquil.
No.
Chupa.
Tranquil, el rescatarem.
Ja et tinc.
Desperta! Hem de marxar ara mateix!
No, no soc el Beto. El Beto era mon pare. Jo soc l'Alex.
- Te'n recordes? L'Alex! - Quin Alex?
No hi ha temps. Posa't les sabates.
No, no me'n vaig enlloc. Això és casa meva.
Hem de salvar el Chupa!
Qui és el Chupa?
L'animal que et vas trobar a la carretera. Recordes el Chupa? Fes memòria.
- No. Si us plau, frena. - És el meu amic, per favor!
No em trobo bé.
Només vull dormir.
- A poc a poc, molt bé. - Eh, què fa?
No patiu, no li passarà res.
Vinga, abuelo. Vinga, va. Hem de marxar. Ens hem d'afanyar.
- N'estàs segur? - El teu enemic està fent de les seves.
- Vinga. - Anem!
- Sí, aturem-lo. - Espera.
- I ara què? - Em falta posar-me això.
No et fa falta.
- Va, abuelo. Ens n'hem d'anar ja! - Ja.
- Afanya't. - Ja estic.
- El Chakal t'espera. - Dona'm un segon, pequeño amigo.
Un luchador mai va enlloc
sense la seva capa.
Abuelo, vinga.
Ja està bé!
Em dic Quinn. I tu qui ets?
Això és casa meva. Què fas aquí?
És el Chakal!
El Chakal? N'estàs segur?
Després de tants anys, per fi ens retrobem.
Com goses entrar a casa meva?
- Eh, deixi'm! Tranquil! - Vinga, abuelo!
Afanyeu-vos!
Vinga, abuelo! Va!
Afanya't! Vinga, va!
No, que ve, vinga!
Està encallat!
Vinga!
Afanya't!
- Vinga! - Para el cotxe! Vinga, obriu!
- Que no entri! - Pareu!
- Eh, pareu! Pareu el cotxe! - No!
Sí!
Ostres! Has estat impressionant, abuelo. Quin cop!
No passa res. Volem ajudar el Chupa.
El Chupa?
Mira.
Aquest és el Chupa.
El portem a casa seva.
Amb la seva família.
Chupa.
Per què heu tardat tant?
S'han escapat!
Vinga!
- Aquí és on va ser l'accident? - Trobo que sí.
- Va, abuelo, intenta fer memòria. - Ja ho intento.
D'on venia?
D'allà?
Cap on se'n va anar?
Ho sento, mijo. No me'n recordo.
No passa res, abuelo.
Mireu! El Chupa fa coses rares!
Chupa? Què et passa? Estàs bé?
Estigues tranquil. Chupa? Espera!
Però on vas?
Atura't!
Va, miserables, on us heu ficat?
- Aquí! Atura't! - D'acord.
Ho veieu?
- Encercleu la zona. Jo agafo el cotxe. - Rebut!
- Jo cap a l'oest i vosaltres cap a l'est. - Rebut, l'est.
Chupa, torna!
Chupa!
On vas? No fugis!
Torna!
Alex! Espera, mijo!
Espera! Chupa, espera!
Què t'ha agafat?
Jo no…
És…
la teva família?
Que fort.
Ja t'entenc.
Te n'has d'anar.
Et trobaré a faltar, amic.
M'alegro molt que hagis trobat la teva família.
Adeu! Cuida't!
Fuig! Ves-te'n!
Per favor, deixa'm en pau.
- Alex! - Abuelo, ajuda'm!
Mijo, aguanta!
Aguanta!
A poc a poc, ho tenim tot controlat.
- Ara baixa del conducte. - Tinc por, abuelo.
- No puc. - Vinga, a poc a poc.
Aixeca't i camina cap aquí, d'acord?
Molt bé, així.
Vinga, Alex!
No miris cap avall! Mira'm!
No miris cap avall.
Alex!
Abuelo!
- Aguanta, fill! - Abuelo!
Ja vinc!
Ajuda'm!
- Aguanta! - Ajuda'm!
Auxili! Ajudeu-me, per favor! Ajuda!
- Ajuda! - Vinga, Alex!
- Va, aguanta! - Ajuda'm!
No aguanto més!
Ajuda!
Vinga, Chupa.
Ajuda!
Has tornat!
Corre!
Aguanta!
No et deixis anar!
Si us plau, no.
No!
Ho has aconseguit!
Estàs volant!
A poc a poc!
Et tinc, mijo.
Gràcies! Déu meu!
Mijo, per poc no tinc un infart.
- He passat molta por. - Estic orgullós de tu.
Que bé.
Gràcies per tornar. M'has salvat la vida.
- Enrere! - Ni s'atreveixi! Què li ha fet?
Enrere tots! No faci cap estupidesa, vell xaruc!
- Tranquil. - Què li ha fet?
- Chupa! - No.
Enrere o t'envio a volar d'una enrampada!
Vergonya li hauria de fer!
Escolteu, estic fart de tots vosaltres!
Ha de tornar amb la seva família! Deixi'l anar.
Deixa't de drames, nano.
- Tranquil. - Ves-te'n a casa i comprat un gos.
- Tranquil, mijo… - Chupa!
- Deixa'l marxar. Ja està. No. - Chupa! No!
- Ja està. - No!
Ara que ja et tinc,
no penso perdre't de vista, vens al seient del davant.
- Alex! - Vinga, l'hem d'ajudar!
No! No hi podem fer res!
No!
No! Espera! Para!
Hi hem de fer alguna cosa!
No, no hi podem fer res, fill.
Em sap molt greu, Alex. Ho hem intentat.
Per fi el tinc. Ens veiem a la base.
Rebut. Enhorabona, Quinn.
Ja veuràs.
Demostrarem a tothom que no m'equivocava.
- Què li passarà? - Ves a saber, mijo.
Em sap molt greu, primo.
Va!
Vinga, va!
Sí!
Tranquils!
Estigueu tranquils!
Ha sigut un gran malentès!
No li vull fer mal. Eh, tranquils!
Us enramparé!
Feu-vos enrere!
Us ho torno a dir!
Feu-vos enrere!
D'acord.
Molt bé, d'acord.
Resolguem això tranquil·lament.
- Molt bé, deixa'l anar amb compte. - D'acord, ja el deixo anar!
Au, Chupa, corre!
Ara deixi'm anar.
Deixi'm anar!
Ja és hora que descobreixis la bellesa del súplex.
Ja te n'has d'anar.
Et trobaré a faltar.
Recorda que, siguis on siguis,
sempre estaré al teu costat.
Cuida't.
Estàs trist?
No, la veritat és que no.
Ha trobat la seva família
i jo he trobat la meva.
Anem a buscar uns tacos?
I això? Et venen de gust més sesos?
No, me'n demanaré de barbacoa.
Em fa pena que te'n vagis.
A mi també.
Però tornaré, t'ho prometo.
Pobre de tu, si no.
T'he preparat aquesta cinta amb grups mexicans guais.
Així pots practicar l'espanyol.
Gràcies, me la posaré quan torni a casa.
Emporta't això.
Així la podràs escoltar a l'avió.
N'estàs segura?
M'alegro que hagis vingut, primo.
Jo també.
Et trobarem a faltar, Alex.
Bé, és igual. Marxem. Li diré que et truqui quan hagis aterrat.
Quines ganes d'explicar-li-ho tot a ma mare.
Gràcies.
No pateixis, practicaré amb ma mare.
Així m'agrada.
Estigues sempre orgullós de qui ets.
- No permetis que ningú t'ho impedeixi. - No ho faré.
I, si algú es vol ficar amb mi, em sé algunes claus de lucha libre.
Ja ho crec.
Mon pare tenia raó.
Aquest lloc
és realment màgic.
Doncs… Cuida't molt, abuelo. No et dediquis a deambular ni res d'això.
Ho intentaré.
Els primos em cuidaran bé.
Et fa pena anar-te'n de San Javier?
No gaire. M'agrada molt viure en família.
Tot i que Ciutat de Mèxic és molt gran i em fa por perdre-m'hi.
Si et perds, la família et trobarà.
Tens raó.
Escolta'm, mijo.
Vull demanar-te un favor molt gran. Ja saps que m'oblido de les coses.
Ja no tinc el cap com abans.
Així que compto que tu recordaràs tot el que ha passat.
Confia en mi, no ho oblidaré mai.
- Dona-li records a ta mare. - D'acord.
Esperi!
No tanqui la porta. Un moment.
Perdó, m'he oblidat de donar-te una cosa.
N'estàs segur?
Queda-te-la tu. Jo ja no la necessito.
Jo també et trobaré a faltar, mijo.
Porta't bé, eh? Cuida't.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres