Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[mænd, der stønner]
[utydelig snak]
NICOLAS WINDING REFN SKABER OG INSTRUKTØR
Mit navn er Nicolas Winding Refn, og jeg er skaberen af Copenhagen Cowboy.
Bang! Bang! Bang!
[på dansk, græder] Jeg kan ikke…
[på engelsk] Det er ikke en tilblivelsen af…
…men mere et indblik i,
hvordan Cowboyen faldt i søvn og vågnede op i København.
[mand, på dansk] Tre, to, en… Nu!
[begge stønner]
Jeg ville beskrive Copenhagen Cowboy som fantasy, gyser og eventyrlig.
Navnet siger allerede noget.
LILI ZHANG MOR HULDA
Det er… [griner]
Copenhagen Cowboy giver ikke mening. Hvad er det?
København er en moderne by.
Og cowboy fra gammel westernstil.
Hvordan kombinerer man de to ting?
Det er allerede utroligt der.
MAGNUS NORDENHOF JØNCK FILMFOTOGRAF
Jeg synes, den er meget farverig, meget potent
og meget rå på samme tid.
Og vi har bestemt nogle gyserelementer og eventyrelementer.
[drømmende elektronisk musik spiller]
Den oprindelige pitch var,
at jeg vil lave en videreførelse af Pusher-trilogien.
Og alle sagde: "Lad os gøre det."
Men der ville være et rumskib.
Jeg vil sige, at historien om Copenhagen Cowboy,
på papiret, var om en ung kvinde,
som transformerer sig gennem en serie for at blive en superhelt.
JOHANNE ALGREN - FORFATTER SARA ISABELLA JØNSSON - FORFATTER
Det er den her eventyragtige
underverden i København eller Danmark.
Bestemt ikke det Danmark, vi kender.
-[Algren] Nej. -En verden, der transcenderer realisme.
[Algren] Det er Mius verden.
Man bliver taget dybt med ned
i Danmarks underverden gennem Mius rejse.
[utydelig snak]
[Refn, på dansk] Sæt dig derop. Og bordet…
Vi får en lille stol til dig. Har du ikke en tilsvarende?
[på engelsk] Det ville være sjovt, hvis jeg kom tilbage til Danmark
for at skabe det her eventyrnarrativ.
Så jeg ansatte en gruppe kvindelige forfattere.
Jeg tror, at grunden til, vi kiggede på eventyr
og græsk mytologi og Shakespeare-dramaer,
måske er, fordi de alle har det her skæbnebegreb,
og vi ønskede med Miu også at have den her fornemmelse af…
…at der et element af skæbne.
At hun var født til noget.
Hvis hun blev født.
[kvinde, på dansk] Hvor kommer du fra?
[på dansk] Det er en lang historie.
[på engelsk] Jeg begyndte først med titlen.
Jeg sagde "Cowboy"
og så "Copenhagen."
Og de blev CC.
Det var som to kontrasterende komponenter sammen,
men de lå godt på tungen,
og det blev kryptisk, hvad det egentlig var,
hvilket var spændende for mig.
Hvad ville jeg lave, som mine børn ville finde interessant.
Og det blev Miu.
Jeg ønskede at genoplive den slags alter ego, som jeg havde skabt med
Mads Mikkelsen og Ryan Gosling
og trække på mine tidligere film for at skabe en serie,
en karakter, der var en videreudvikling af mig selv.
Men en ung kvinde ville mere afspejle
en rollemodel for mine børn.
Og jeg vidste, at seriens hovedperson
måtte starte som en ung kvinde.
Og der er helt klart et behov for kvindelige helte.
Og vi havde en løbende diskussion om det.
Og når man skaber den her form for karakter,
som er mystisk og dreven
og måske vil bruge vold for at opnå hans eller hendes mål.
Er det en mand, så accepterer vi det nemt
og stiller ikke mange spørgsmål.
Men når det er en kvinde, spørger vi,
hvad er den psykologiske forklaring?
Hvilke traumer gennemgik hun for at blive sådan?
Og vi ville udfordre de her begrænsninger
for den kvindelige helt, og hvordan hun kunne være.
[Algren] Det var også Jangs opfattelse af en cowboy.
Han var også meget udfordrende om vores syn på en kvindelig karakter
med en baggrundshistorie og det hele, og han sagde:
"Det er en cowboy, der kommer ind
og ankommer til en ny by og gør, hvad han plejer."
-Og det var rigtig fedt… -Ja.
…at udforske med hende.
Miu er… Hun er en meget fysisk person.
Det er i høj grad en tilstand at være i, i Miu.
Man skal blive i den tilstand.
Det er næsten som at sove, og hun siger ikke så meget.
Hun står.
Hun observerer meget, og så rykker hun.
Så det passer godt at være
i den her form for mellemstadie.
Jeg er meget der, men jeg er også et andet sted.
Jeg er en meget overtroisk person.
Og jeg har kontakter med rumvæsner gennem mit arbejde,
jeg regelmæssigt taler med.
Så det var naturligt for mig at bringe det her til processen.
Jeg har altid vidst, at Miu-karakteren
og hendes såkaldte søster, Rakel,
ville komme fra en anden dimension.
Jeg skulle finde ud af, hvordan jeg fik det ind i historien.
Jeg kan rigtig godt lide og respekterer Jangs valg om at lave en masse,
hvad kalder man det, måske streetcasting
eller bare tage folk med, der er rene og naturlige i en vis forstand,
fordi de bare er dem, de er.
De er ikke skuespillere.
Min udvælgning af roller var et af de få elementer, jeg tog
fra min Pusher-trilogi, hvor jeg ville udvælge efter
realitet
eller søge udad for at finde mere.
Jeg fandt det interessant, at de for det meste var uberørte.
De var rene. De var originale.
Personer, som er fra forskellige miljøer,
og som står foran den ægte vare.
Man har de ægte…
…de personer, som kender de ægte miljøer,
men det er også et eventyr, hvor de er lidt forskruet,
og det gør det endnu mere interessant,
end hvis det bare havde været en til en.
[på dansk] Bang! Så kommer den første.
Her kommer den først.
Bang!
Og så kommer den igen. Uden du ved det.
Men du har fået den så mange gange. Så det gør ikke så meget mere.
-At den sidste kommer, det er bare… -[mand] Klar?
Det er fedt, det der.
[på engelsk] Jeg blev streetcastet til Pusher 3.
Og så begyndte jeg med skuespil, og der var mere af det.
Og jeg føler, at jeg fandt noget, jeg elsker at lave.
Ved at streetcaste folk
fik han noget originalt.
Spiller man en rolle, som er tæt på sin personlighed,
så er det selvfølgelig nemmere at spille den.
Han var god til…
Da vi begyndte, sagde han:
"Hey, Dan, du behøver ikke vise mig
alle de her TV-ting, du har lært.
Jeg vil have, at du er dig selv, cool og afslappet."
Og efter det havde jeg det godt.
Og jeg fandt min karakter.
Han sagde…
Han sagde: "Hey, Dan, du er god til det her."
Jang åbnede mine øjne,
og jeg tænkte: "Måske er jeg det. Måske har han ret. Måske er jeg god."
Så han ændrede mit liv.
Siden jeg var barn, kæmpede jeg for mit liv alene.
Hver dag jeg kom hjem fra skole, havde jeg mange blå mærker i ansigtet.
Mine bukser var ødelagte.
Jeg ville ikke sige det til min mor,
så hun troede,
at jeg måske var for vild.
Da jeg var 14 år, boede jeg på gaden.
I frikvarteret ville jeg ikke ud,
fordi jeg vidste, at udenfor var der
en kø af mennesker, der ville slås mod mig.
Jeg så en Bruce Lee-film.
Fra den dag vidste jeg, hvad jeg vil lave.
Jeg laver alle de her spark, fordi jeg så det i filmen,
jeg trænede hver dag.
Jeg tænker ikke, jeg bliver en stor filmstjerne.
Det er, som om…
Det var en drøm, det føles godt.
Nu kan jeg være min egen Bruce Lee.
[snurrende, summen]
Da jeg mødte Jason, var det eneste, jeg tænkte:
"Han blev skabt til film med det ansigt."
Han var en smuk version af Quasimodo.
Og han havde de her teknikker
i kamp og brutalitet som en panter.
Og stadig var han blid og mild som en sommerfugl.
Og med det kan man sige,
at han skabte hr. Chiang lige foran mig.
Og jeg fulgte bare med.
Jeg så mig tilbage og spillede mig selv, da jeg var ung.
Jeg har altid haft et åbent mindset om at satse alt på noget nyt.
Det er ikke første gang, at jeg gik ud og gjorde noget vildt,
jeg ikke kendte noget til,
men jeg ville give 100 %.
Jeg fik muligheden for at prøve
at spille som skuepiller med min rolle, Nicklas.
På det tidspunkt nød jeg virkelig ikke, hvor jeg var.
Jeg besluttede at sige "fuck det" og gøre det.
Inden for to uger eller noget
havde jeg fået jobbet og var begyndt at filme.
Så det var en hurtig beslutning om at sige ja og bare prøve det.
[på dansk] Alle pigerne…
Alle de søde piger i baren,
de vil have dig,
og de vil tygges i og af fucking Nicklas.
[på engelsk] Han havde et utroligt ansigt, så det var automatisk ham.
Der var en enorm mængde af fastlåste følelser,
som jeg tænker kunne kanaliseres på en meget effektiv og inspirerende måde
gennem kreativitet, som skuespil bestemt er.
Det er en kreativ proces.
Det har været utroligt.
Det har været en sjov oplevelse, så det har givet mange gode stunder,
jeg vil huske i resten af mit liv.
[på dansk] Og så vil man så klippe til den der,
hvor hun så sparker ham derhen
og sparker ham så over.
[Jørgensen] Tak for denne gang,
det har været en fornøjelse at arbejde med jer.
[på engelsk] Vi havde nogle møder i forfatterrummet
med nogle af de her skuespilere, der havde haft oplevelser i virkeligheden,
som kunne rette bestemte scener eller dialoger,
hvor de ville bruge andre ord.
[på dansk] Bang! Og så vender du dig om.
Der hvor du står, kan du…
[på engelsk] Jeg havde ingen skuespilerfaring.
Det var den anden casting, og hun sagde: "Hold ikke igen."
Jeg sagde: "Er du sikker?"
Hun sagde: "Giv mig alt, du har." [griner]
Jeg sagde: "Okay."
Og så begyndte hun… Hun spurgte mig om noget.
Og jeg sagde: "Ja!"
Bah bah bah!
Jeg råbte med mine lungers fulde kraft.
Og så kiggede jeg på hende, og hun var så rolig, hun sagde:
"Du gjorde det godt." [griner]
[skud]
[råber]
Når jeg læser manuskriptet, tænker jeg, at jeg er Mor Hulda.
Jeg har den fornemmelse.
Jeg må øve mig, da jeg var ikke uddannet som skuespiller.
Jeg har ikke en uddannelse i den her branche.
Jeg er også enlig mor til en søn.
Så jeg fik den her fornemmelse: "Okay, hvis min søn blev taget,
hvordan ville jeg så have det?"
Tårerne kom bare ud. Jeg fik fornemmelsen, at jeg kan spille hende.
Jeg tror, jeg forstår hende.
[snøfter]
Jeg mødte Nicolas første gang i sommeren '95.
Det var castingen til Pusher.
Vi begyndte at snakke meget åbent,
ting som gadelivet,
erfaringen med narko og indvandrere, miljø.
Det her øjeblik, jeg mødte Nicolas,
var meget vigtigt for mig i mit liv.
[Refn, på dansk] Zlatko ved det. Han har prøvet lidt af hvert.
[på engelsk] Vi har en fortid, Zlatko og jeg.
Okay.
[på dansk] Men du er en lykkemønt.
[på engelsk] Jeg trives ikke ved at tage en chance med folk,
men jeg ved, at kan man komme i en situation,
hvor aktører uden så meget erfaring
får paraderne ned og 100 % er dem selv,
bliver det for det meste magisk.
Min far er en sær snegl.
Han tænker i film.
Han har sit arbejde, og han har sin familie.
LIV CORFIXEN PRODUCENT
Vi er et team på en måde.
Han var meget afhængig af mig, fordi ellers kunne han ikke rejse
og arbejde i ti måneder for at lave Drive eller…
Så det har været en form for et samarbejde.
Hvordan gør vi det her?
Eksempelvis med Only God Forgives
flyttede vi til Bangkok i seks måneder, og Lola gik i skole der og…
Han er et rigtig familiemenneske.
Men Liv har bare læst manuskripterne,
og min søster og jeg har ikke rigtig været involveret
i hans arbejde.
Han har nok altid set udad
og fundet folk udenfor sin familie
sammenlignet med den her gang, hvor han så indad
og så, hvad hans familie kunne gøre.
Selv min søster er med i serien.
Så det er også en sjov lille familierejse.
[Liv] Jeg føler, at jeg altid er en del af hans arbejde på en måde,
selvom jeg ikke altid er
på settet hver dag.
Og hele udviklingen af manuskripterne, som han talte med mig om,
måske en karakter, eller jeg læser manuskripterne.
Det er altid rart at filme med en, man er tæt på
og har et godt forhold til.
Men nogle gange siger jeg: "Jeg har styr på det.
Jeg kan godt selv.
Du behøver ikke råbe i mit øre."
Men det hjælper, at hendes vrede kommer ud.
Så det går nok begge veje.
[på dansk] Mere!
[stønner]
Og… Skrig!
[skriger stille]
Det var rigtig godt, skat.
Det var godt. Vi tager lige en gang sur igen.
[på engelsk] Jeg tænkte aldrig, det ville være hende.
Det var ikke på min radar.
Men jeg havde en idé til karakteren meget sent i processen,
vi var næsten færdig med optagelserne,
og der havde været en kiste på settet på Nicklas' ejendom,
jeg tænkte, var en fed rekvisit, og jeg bragte den tilbage
hver gang, vi filmede der, indtil jeg en dag tænkte:
"Måske kunne vi putte en i den.
Hvad, hvis han havde en søster?"
Det skal være en stedsøster, for så kan vi have
mere fortolkning, da hun er en del af Miu-verdenen.
Og det fik bolden til at rulle.
Vi var ved at finde roller, og jeg fik ikke nødvendigvis det,
jeg ledte efter udenfor,
indtil jeg tror, Liv sagde: "Måske er det
lige foran dig, hvis du tænker over det."
Og at caste sin familie er en intim proces.
Hvis det ikke fungerer?
Så jeg snød hende ved at caste hende uden hendes viden,
mens hun lavede lektier,
fordi hun var ved at afslutte gymnasiet.
Og han kom ind en dag,
og da min mor havde hjulpet til med serien,
tænkte jeg, han ville have min hjælp til at kigge på det fra en,
som ikke aner, hvad der foregår.
Jeg gik ud i køkkenet.
Jeg sagde: "Sig de her replikker, tak."
Hun sagde: "Hvorfor?"
Jeg sagde: "Sig nu de satans replikker?"
Hun sagde: "Hvorfor?" Jeg sagde: "Bare sig dem."
Så sagde hun: "Fint, jeg siger dem."
Og jeg spillede et par replikker, som var Rakels replikker.
Og han sagde: "Godt, tak." Og jeg sagde: "Det var så lidt."
Hun sagde med sådan en overbevisning og klarhed og naturlighed, at jeg tænkte,
måske har jeg allerede skabt Rakel som en rebelsk version af,
hvad jeg havde derhjemme, hvilket var en 19 år gammel datter.
Og næste dag sagde han:
"Jeg kunne godt lide dig i rollen.
Vil du spille hende?"
Og jeg sagde: "Ja, hvorfor ikke?
Vi ser, hvad der sker."
[mystisk musik spiller]
Jeg er en fetich-person.
Fetish er mig.
Jeg kan godt lide detaljer og fokus på detaljer.
Og mode er en del af det.
Revolutionerende mode er en videreudvikling.
Mode er et spejl af den, man er.
Miu bærer en form for dragt,
en form for panser for hende.
JANE MARSHALL WHITTAKER KOSTUMIER
Nicolas gjorde det klart fra starten, han ville have en træningsdragt.
Det er noget, alle er bekendt med.
Det er panser på en måde. Det er et stykke brugstøj.
Den er bygget til at holde, bygget til at modstå elementerne.
Men det beskyttende aspekt ved det tænkte jeg var meget interessant.
Jeg tog lidt flere chancer eller mange den her gang,
da den er mangfoldig.
Jeg undersøgte kvinder gennem historien,
som har kæmpet
for det rigtige.
Det er som en mission.
Jeg fandt Jeanne d'Arc ret nyttig
med hendes korte hår og den rustning, som hun bar.
Og prøvede at tilpasse det til sportstøj
eller noget, som også kunne forstås
i en samtidig situation som en frakke eller en puffer vest
eller en træningsdragt.
[blød musik spiller]
[utydelig snak]
Normalt planlagde vi ikke meget. Vores arbejde var en proces.
LOUISE BRUUN HÅR OG MAKE-UP-KUNSTNER
Tingene udviklede sig med hinanden, og vi ville tilpasse det.
Vi endte med at lave en stor blomster-makeup
til en drømmesekvens, som Miu havde.
Vi har filmet på et gods,
og der var alle de her smukke blomster, som vi brugte på settet.
Og scenografen fjernede dem,
og de stod udenfor,
så jeg tænkte: "Gør det noget, hvis jeg tager nogle af blomsterne?
Jeg vil gerne… Jeg ved ikke, hvad jeg vil bruge dem til,
men jeg vil putte dem i min William Blake-bog."
Så en dag spurgte Nicolas mig:
"Kan du gøre Miu til en form for dæmon?
Hun har den her drøm,
og står op imod det her tapet med blomster.
Måske kan du inspirere dig af det."
Alle ved, han er besat af film.
Det er ikke en hemmelighed. Hans hjerne stopper aldrig.
Så når vi er i bilen og selv på settet, spiller han musik.
Forskellig musik til at få forskellige følelser
ud af forskellige karakterer,
og musik er vigtigt for ham til at slappe af og tænke.
Musik heler og inspirerer.
Et stykke musik til en bestemt dag eller scene
hjælper ikke bare skuespillerne, men også besætningen.
Det hjælper fotografen.
Det hjælper designerne.
Det hjælper makeuppen.
Det hjælper alle.
Jeg kunne fornemme, at hvis jeg mistede den,
så ville Jang vide, at han skulle spille en sang
for at påminde de her sanser.
Han fandt hurtigt ud af, jeg er meget glad for klassisk musik.
Så vi har lyttet til ret meget klassisk musik for at få mig i stemning.
Og jeg reagerer ret meget på musik.
Så det har været meget behjælpeligt til at sætte mig i et grumt humør.
[skriger stille]
Da det er mit første skuespiljob,
var det ret nyt for mig, men jeg kunne godt lide det.
Nu tror jeg ikke, at jeg kan uden.
Fordi jeg… Det afhænger af, hvad man spiller,
men det får forskellige følelser frem i en.
Vi spillede en masse musik, og det ville enten være
gysermusik, eller hvis det var en trist scene,
eller noget til at hjælpe en
med at komme i stemning for at rykke lidt på ens følelser.
[på dansk] Du har været en slem dreng.
[på engelsk] Nicolas er god til at male et billede, før der startes på musikken.
PETER PETER KOMPONIST
Og nogle gange har han to ting, som er i strid med hinanden,
og det er spændende,
fordi der sker noget der.
Han kan nævne en gruppe og så en film,
og de to ting har intet med hinanden at gøre.
Man får noget, man aldrig har hørt før.
Vi komponerer ikke karakterer.
Vi gør det med former og farver.
Man komponerer mørket, og man komponerer lyset.
Og nogle gange komponerer man lidt lys i mørket.
[dramatisk musik spiller]
Når jeg er færdig med noget, fordriver jeg det fra min eksistens.
Og så eksisterer det ikke længere.
Det er nu i hænderne på milliarder af mennesker på internettet, så de kan…
…reagere på det.
[blød musik spiller]