Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
LUOJA JA OHJAAJA
Olen Nicolas Winding Refn, Copenhagen Cowboyn luoja.
En voi…
Emme kerro nyt kuvauksista.
Tämä on syvempi katsaus siihen,
miten cowboy nukahti ja heräsi Kööpenhaminassa.
Kolme, kaksi, yksi… Nyt!
Kuvaisin Copenhagen Cowboyta fantasiaksi, kauhuksi ja seikkailuksi.
Nimi kertoo jo jotain.
ÄITI HULDA
Se on…
Copenhagen Cowboyta ei voi selittää sanoin. Mikä se on?
Kööpenhamina, moderni kaupunki.
Ja cowboy vanhaan lännen tyyliin.
Miten ne kaksi yhdistetään?
Jo se on mahtavaa.
PÄÄKUVAAJA
Se on hyvin värikäs, vahva -
ja hyvin hiomaton samaan aikaan.
Siinä on ehdottomasti kauhu- ja satuelementtejä.
Alkuperäinen ajatus oli,
että teen jatkoa Pusher-trilogiaan.
Kaikki sanoivat: "Hienoa, tehdään se."
Mutta siinä olisi avaruusalus.
Sanoisin, että Copenhagen Cowboyn tarina -
kertoo nuoresta naisesta,
joka sarjan edetessä muuttuu supersankariksi.
KÄSIKIRJOITTAJAT
Se on kuin satu -
Kööpenhaminan tai Tanskan alamaailmasta.
Se ei ole tuntemamme Tanska.
Ei niin. -Se on todellisuuden yläpuolella.
Tämä on Miun maailma.
Tässä sukelletaan Miun matkan kautta -
syvälle Tanskan alamaailmaan.
Istu siihen. Ja pöytä…
Järjestämme pienen pöydän. Eikö sinulla ollut sellainen?
Ajattelin, että olisi hauskaa palata Tanskaan.
Voisin luoda sadunkaltaisen tarinan.
Niinpä palkkasin mahtavan ryhmän naiskirjoittajia.
Syy, miksi keskityimme satuihin,
Kreikan mytologiaan ja shakespearelaiseen draamaan,
saattaa olla, koska niissä käsitellään kohtaloa.
Halusimme myös Miulla olevan tunne -
kohtalon elementistä.
Hän oli syntynyt tekemään jotain.
Jos hän oli edes syntynyt.
Mistä olet kotoisin?
Se on pitkä tarina.
Aloitin nimestä.
Sanoin "cowboy" -
ja sitten "Copenhagen".
Niistä tuli CC.
Kuin kaksi vastakohtaista komponenttia yhdessä,
mutta ne sopivat hyvin suuhun,
ja sen tarkoituksesta tuli arvoitus,
mikä oli innostavaa minulle.
Mitä voisin tehdä, mistä lapseni kiinnostuisivat?
Ja siitä syntyi Miu.
Halusin herättää henkiin alter egon, jonka olin luonut -
Mads Mikkelsenin ja Ryan Goslingin kanssa,
ja palata edellisiin elokuviini luodakseni sarjan,
hahmon, joka olisi minun jatkeeni.
Mutta nuorena naisena hän olisi -
enemmänkin roolimalli lapsilleni.
Tiesin, että sarjan päähenkilön -
olisi aloitettava ensin nuorena naisena.
Naispuolisille sankareille on ehdottomasti tarvetta.
Ja meillä oli jatkuva keskustelu siitä.
Kun luo tällaisen hahmon,
joka on salaperäinen ja päättäväinen -
ja saattaa käyttää väkivaltaa tavoitteidensa saavuttamiseksi.
Jos hän olisi mies, hyväksyisimme sen helpommin -
emmekä esittäisi niin paljon kysymyksiä.
Mutta kun hän on nainen,
haluamme lisää psykologisia tietoja.
Mitä traumoja hän joutui kokemaan tullakseen sellaiseksi?
Halusimme haastaa naissankarin -
rajoitteita ja sitä, mitä hän voisi olla.
Se oli myös tavallaan Jangin näkemys cowboysta.
Hän haastoi myös sen, miten näemme naishahmon,
jolla oli taustatarina, ja hän sanoi:
"Tässä cowboy astuu kuvaan,
hän saapuu uuteen kaupunkiin ja tekee juttuaan."
Oli tosi siistiä -
tutkailla Miun kanssa.
Miu on hyvin fyysinen henkilö.
Rooli on paljolti eräänlainen olotila.
On pysyttävä siinä tilassa.
Aivan kuin nukkuisi, eikä hän puhu kovin paljon.
Hän seisoo.
Hän tarkkailee paljon ja liikkuu sitten.
Niinpä on sopivaa olla -
sellaisessa välitilassa.
Olen hyvin läsnä, mutta samaan aikaan toisessa paikassa.
Olen hyvin taikauskoinen ihminen.
Työni kautta olen yhteyksissä avaruusolioiden kanssa.
Puhun heidän kanssaan.
Tuntui luonnolliselta ottaa se mukaan prosessiin.
Tiesin aina, että Miun hahmo -
ja hänen niin kutsuttu siskonsa Rakel -
tulisivat toisesta ulottuvuudesta.
Minun piti vain keksiä, miten tulkitsisin sen tarinaan.
Arvostan kovasti Jangin päätöstä -
valita rooleihin ihmisiä kadulta -
tai valita vain ihmisiä, jotka ovat luonnollisia jollakin tavalla,
koska he ovat, mitä ovat.
He eivät näyttele.
Roolitus oli yksi niistä elementeistä, jonka otin -
Pusher-trilogiastani, jossa roolitus -
heijasti todellisuutta,
tai etsin ulkopäin lisää.
Mielenkiintoista oli, että useimmiten he olivat koskemattomia.
He olivat puhtaita. He olivat omaperäisiä.
Ihmisiä, jotka ovat täysin eri ympäristöistä -
ja jotka seisovat oikeassa paikassa.
Siinä on oikeita…
Ihmisiä, jotka tuntevat oikeat ympäristöt,
mutta se on myös satu, jossa he ovat hieman kieroutuneita,
ja mielestäni se tekee siitä jopa mielenkiintoisemman -
kuin jos roolit menisivät yksi yhteen.
Se on ensimmäinen.
Tähän.
Pam!
Ja sitten uudelleen. Niin, ettet huomaa.
Mutta olet tottunut siihen, joten sillä ei ole väliä.
Viimeinen on vain… -Oletko valmis?
Kyllä.
Minut valittiin Pusher 3:een kadulta.
Sitten aloin näytellä lisää.
Tuntuu kuin olisin löytänyt jotain, mitä rakastan tehdä.
Valitsemalla näyttelijät kadulta
hän sai jotain omaperäistä.
Jos näyttelee roolia, joka on lähellä omaa persoonaa,
niin tietenkin sitä on helpompi näytellä.
Mutta hän osasi…
Kun aloitimme hän sanoi:
"Hei, Dan, sinun ei tarvitse näyttää minulle -
kaikkia oppimiasi TV-juttuja.
Ole oma itsesi, ota vain iisisti."
Sen jälkeen minusta tuntui hyvältä.
Ja löysin hahmoni.
Hän sanoi niin.
Hän sanoi: "Hei, Dan, olet hyvä tässä jutussa."
Luulen, että Jang avasi silmäni.
Mietin, että ehkäpä olenkin. "Ehkä hän on oikeassa. Ehkä olenkin hyvä."
Hän siis mullisti elämäni.
Lapsuudestani asti olen taistellut aina henkeni edestä yksin.
Joka päivä, kun tulin koulusta, minulla oli paljon mustelmia kasvoissa.
Housuni olivat rikki.
En halunnut kertoa äidilleni,
joten hän piti -
minua liian villinä.
Neljätoistavuotiaana elin kadulla.
Koulun välitunnilla en halunnut mennä ulos,
koska tiesin, että ulkona oli -
monta ihmistä, jotka halusivat tapella kanssani.
Näin Bruce Lee -elokuvan.
Siitä päivästä lähtien tiesin, mitä tekisin.
Tein potkuliikkeitä, koska näin ne elokuvassa.
Treenasin päivittäin.
En ajatellut, että minusta tulisi elokuvatähti.
Se on kuin…
Se oli haave, se tuntuu hyvältä.
Nyt voin olla oma Bruce Leeni.
Kun tapasin Jasonin, ajattelin vain:
"Jestas, hänen kasvonsa on luotu elokuvaa varten."
Hän oli kauniimpi versio Quasimodosta.
Hänellä oli -
taistelutekniikoita, hän oli raaka kuin pantteri.
Ja silti hän oli kiltti kuin perhonen.
Ja sillä yhdistelmällä hän tavallaan -
loi herra Chiangin hahmon suoraan edessäni.
Minä vain seurasin häntä.
Muistelin vain menneitä ja esitin nuorta itseäni.
Olen aina ollut avoin sille, että panostan täysillä johonkin uuteen.
Ei ole ensimmäinen kerta, kun tein jotakin hullua,
mistä en tiennyt yhtään mitään,
mutta panostin siihen täysillä.
Sain tilaisuuden kokeilla -
näyttelemistä roolini kautta, Nicklasina.
Siihen aikaan en pitänyt elämäntilanteestani.
Niinpä päätin haistattaa pitkät ja antaa mennä.
Kahden viikon päästä -
olin saanut työn ja aloittanut kuvaukset.
Päätin nopeasti sanoa kyllä ja kokeilla sitä.
ANDREASIN KOE-ESIINTYMISVIDEO
Kaikki tytöt…
Kivat tytöt baarissa -
haluavat sinua,
ja he haluavat tulla Nicklasin nuolemiksi.
Hänellä oli uskomattomat kasvot, joten valinta osui automaattisesti häneen.
Oli valtava määrä tukahdutettuja tunteita,
jotka mielestäni voisi kanavoida tehokkaalla ja inspiroivalla tavalla -
luovuuden kautta, mitä näytteleminen todellakin on.
Se on luova prosessi.
On ollut aivan uskomatonta.
Kokemus on ollut tosi hauska. Olen saanut monia hyviä hetkiä,
jotka muistan loppuelämäni.
Sitten siirrytään tähän,
missä hän potkii miestä -
ja potkaisee hänet laidan yli.
Kiitoksia kaikille -
tästä hienosta kokemuksesta ja yhteistyöstä.
Pidimme käsikirjoittajien kanssa kokouksia -
tosielämän kokemuksia omaavien näyttelijöiden kanssa,
jotka pystyivät myös korjaamaan joitakin kohtauksia tai dialogia,
jossa käytettäisiin eri sanoja.
Pam! Ja sitten käännyt ympäri.
Sieltä voit…
Minulla ei ole näyttelijäkokemusta.
Toisessa casting-tilaisuudessa hän sanoi: "Älä pidättele."
Kysyin: "Oletko varma?"
Hän vastasi: "Olen, anna kaikkesi."
Vastasin, että sopii.
Sitten hän aloitti. Hän kysyi minulta jotakin.
Minä annoin mennä.
Huusin kurkku suorana.
Jälkeenpäin katsoin häntä, ja hän sanoi tyynesti:
"Hyvin meni."
Kun luin käsikirjoituksen, ajattelin olevani äiti Hulda.
Sain sellaisen tunteen.
Minun täytyy harjoitella, koska en ole saanut näyttelijän koulutusta.
Minulla ei ole mitään koulutusta tälle alalle.
Olen myös pojan yksinhuoltajaäiti.
Niinpä ymmärrän tunteen, että jos poikani vietäisiin pois,
miltä minusta tuntuisi?
Kyyneleet alkoivat vain valua. Tuli tunne, että voin esittää häntä.
Taidan ymmärtää häntä.
Tapasin Nicolaksen ensi kerran kesällä -95.
Pusherin casting-tilaisuudessa.
Aloimme puhua hyvin avoimesti -
asioista kuten elämästä kadulla,
huumekokemuksista, maahanmuuttajista ja ympäristöstä.
Se hetki, jolloin tapasin Nicolaksen,
oli tärkeä minulle ja elämälleni.
Zlatko tietää sen. Hän on hyvin kokenut.
Minulla ja Zlatkolla on menneisyys.
Hyvä on.
Mutta sinä olet onnenkolikko.
En pidä riskien ottamisesta ihmisten suhteen,
mutta jos saa aikaan tilanteen,
missä vähän kokemusta omaavat esiintyjät -
laskevat suojamuurinsa ja ovat sataprosenttisesti omia itsejään,
saa aikaan taikuutta.
Isäni on outo tyyppi.
Hän ajattelee elokuvin.
Hänellä on työnsä ja perheensä.
PÄÄTUOTTAJA
Olemme tavallaan tiimi.
Hän oli riippuvainen minusta, koska muuten hän ei olisi voinut -
lähteä moneksi kuukaudeksi tekemään Driveä tai…
Se on tavallaan ollut yhteistyötä.
Miten saamme tehtyä tämän?
Elokuvan Only God Forgives aikaan -
muutimme Bangkokiin puoleksi vuodeksi, ja Lola meni siellä kouluun ja…
Hän on perhekeskeinen mies.
Mutta Liv on vain lukenut käsikirjoituksia,
ja minä ja siskoni emme ole olleet mukana -
hänen työssään.
Hän on aina katsonut ulkopuolelle -
ja löytänyt ihmisiä perheen ulkopuolelta,
verrattuna tähän kertaan, kun hän katsoi sisäänpäin -
ja näki, mihin perhe pystyisi.
Jopa siskoni osallistuu ohjelmaan.
Se on tavallaan hauska pikku reissu perheen kesken.
Minusta tuntuu, että olen tavallaan aina osa hänen työtään,
vaikka en olekaan aina -
kuvauksissa joka päivä.
Sitten hän puhui minulle käsikirjoituksen kehittämisestä,
ehkä jonkun hahmon osalta, tai luen käsikirjoitusta.
On aina mukavaa kuvata jonkun läheisen kanssa -
ja jonka kanssa on hyvä suhde.
Mutta joskus mietin: "Minä osaan tämän.
Pystyn tähän yksinkin.
Teidän ei tarvitse olla huutamassa korvaani."
Mutta se auttaa roolin vihan ilmaisuun.
Se toimii kai kumminkin päin.
Lisää!
Ja… Huuda!
Oikein hyvä.
Hyvä. Vielä yhden kerran, vihaisesti.
En olisi uskonut, että se olisi hän.
En ollut ajatellut siihen suuntaan.
Mutta koska sain idean hahmoon prosessin myöhäisessä vaiheessa,
kuvaukset olivat jo lähes loppuneet,
ja Nicklasin tilalla oli ollut arkku,
ja se oli hieno rekvisiitta, jonka toin aina takaisin,
kun kuvaisimme siellä, kunnes kerran sanoin:
"Ehkä arkkuun pitäisi panna joku.
Entä jos hänellä on sisko?"
Ei, vaan siskopuoli, koska sitten voimme -
tulkita paremmin, koska hän on osa Miun maailmaa.
Se sai pyörät pyörimään.
Olimme siis tekemässä roolitusta, enkä saanut välttämättä sitä,
mitä halusin ulkopuolelta,
kunnes Liv taisi sanoa: "No, ehkä se johtuu siitä,
että se on aivan nenäsi edessä."
Tietenkin omien perheenjäsenten valitseminen rooliin on intiimi prosessi.
Entä jos se ei toimi?
Narrasin häntä valitsemalla hänet rooliin hänen tietämättään,
kun hän oli tekemässä läksyjä,
koska hän oli lukion viimeisellä luokalla.
Hän tuli eräänä päivänä,
ja koska äiti oli auttanut ohjelman kanssa,
ajattelin, että hän halusi apuani saadakseen mielipiteen -
joltakulta ulkopuoliselta.
Menin keittiöön.
Sanoin: "Voisitko lukea nämä repliikit?"
Hän kysyi: "Miksi?"
Sanoin: "Lue ne pirun repliikit."
Hän kysyi, miksi, ja minä käskin lukea repliikit.
Hän sanoi: "Hyvä on, luen ne."
Luin pari repliikkiä Rakelilta.
Hän sanoi: "Hienoa, kiitos." Ja minä sanoin: "Ole hyvä."
Hän sanoi sen niin suurella vakaumuksella ja luonnollisesti, että mietin -
ehkä tavallaan jo luoneeni Rakelin kapinoivaksi versioksi siitä,
mitä minulla oli kotona, eli 19-vuotias tytär.
Seuraavana päivänä hän sanoi:
"Pidin sinusta siinä roolissa.
Haluaisitko esittää häntä?"
Minä sanoin: "Totta kai, miksipä en?
Katsotaan mitä tapahtuu."
Olen fetissipersoona.
Pidän fetisseistä.
Pidän yksityiskohdista ja niiden huomioimisesta.
Ja muoti kuuluu siihen.
Mullistava muoti on myös jatke.
Muoti kuvastaa sitä, kuka on.
Miulla on yllään eräänlainen puku.
Se on tavallaan haarniska hänelle.
PUKUSUUNNITTELIJA
Nicolas teki heti selväksi haluavansa verryttelypuvun.
Se on tuttu kaikille.
Se on tavallaan haarniska, se on käyttöasu.
Se on luotu kestämään kauan, olemaan kestävä, kestämään säätä.
Mutta etenkin sen suojaava ominaisuus oli mielestäni kiinnostava.
Taisin ottaa enemmän riskejä tällä kertaa,
koska se on moninainen.
Tutkin historiallisia naisia,
jotka ovat taistelleet -
oikeuden puolesta.
Lähes niin kuin se olisi jonkinlainen tehtävä.
Jeanne d'Arcin tutkiminen auttoi sen suhteen,
miltä hän näytti lyhyttukkaisena ja haarniskassa.
Yritin soveltaa sitä urheiluasuun -
tai johonkin, mikä sopisi -
nykyaikaiseen ympäristöön, kuten takki, toppaliivi -
tai verryttelypuku.
Yleensä emme suunnittele paljoakaan. Työ oli vielä kesken.
HIUS- JA MEIKKITAITEILIJA
Me sopeuduimme käsikirjoituksen edetessä.
Päädyimme tekemään näyttävän kukkameikin -
Miun unikohtaukseen.
Olimme kuvanneet kartanossa,
jossa oli kauniita kukkia, joita käytimme lavasteissa.
Lavastaja oli viemässä niitä pois,
ja ne olivat ulkona,
ja minä sanoin: "Haittaako, jos otan muutaman kukan?
Haluaisin… En tiedä, mihin käytän niitä,
mutta laitan ne William Blaken kirjan väliin."
Sitten Nicolas kysyi minulta:
"Voitko tehdä Miusta jonkinlaisen demonin?"
Hän on unikohtauksessa,
jossa hän seisoo kukkatapettia vasten.
Ehkä se voisi inspiroida sinua."
Hän on tunnetusti elokuvafriikki.
Se ei ole salaisuus, eivätkä hänen aivonsa pysähdy.
Autossa tai jopa kuvauspaikalla hän soittaa musiikkia.
Hän soittaa eri musiikkia saadakseen -
hahmoista esiin eri tunteita.
Musiikki auttaa häntä rentoutumaan ja ajattelemaan.
Musiikki parantaa ja inspiroi.
Valitsemalla tietyn kappaleen tietylle päivälle tai kohtaukseen -
ei auta vain näyttelijöitä, vaan myös tiimiä.
Se auttaa kuvaajaa.
Se auttaa lavastajia.
Se auttaa maskeerausta.
Se auttaa kaikkia.
Vaistosin myös, että joskus, jos minulta meni hermot,
Jang tiesi, että hänen on soitettava kappale -
muistuttamaan niistä tunteista.
Hän huomasi pian, että pidän klassisesta musiikista.
Olemme kuunnelleet klassista musiikkia päästäkseni tunnelmaan.
Reagoin paljon musiikkiin.
Se on auttanut minua pääsemään synkkään tunnelmaan.
Koska näyttelin ensi kertaa,
se oli uutta minulle, mutta pidän siitä todella.
Nyt en taida pärjätä ilman sitä.
Koska se tavallaan… Riippuu, mitä soittaa,
mutta se tuo sinussa esiin eri tunteita.
Soitimme paljon musiikkia,
joko kauhuteemaista musiikkia, tai jos kohtaus oli surullinen,
niin jotain, mikä auttaa -
pääsemään tunnelmaan, jossa tunteet voivat tulla esiin.
Olet ollut tuhma poika.
Nicolas osaa maalata kuvan ennen kuin musiikki alkaa.
SÄVELTÄJÄ
Ja joskus hänellä on kaksi asiaa, jotka ovat täysin ristiriidassa,
ja se on jännittävää,
koska silloin jotakin tapahtuu.
Hän voi mainita yhtyeen ja sitten elokuvan,
eikä niillä ole mitään tekemistä keskenään.
Siitä syntyy jotain ennenkuulumatonta.
Emme sävellä hahmolähtöisesti.
Sävellämme muotojen ja värien avulla.
Pimeys ja valo sävelletään teemoiksi.
Ja joskus pimeyteen luodaan hieman valoa.
Aina, kun jokin on valmistunut, manaan sen pois itsestäni.
Eikä se oikeastaan enää ole olemassa.
Nyt on miljardien ihmisten vuoro netissä -
reagoida.