Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
KRÁTER
HOLDBÉLI BÁNYÁSZKOLÓNIA
A dóm teljes személyzete és lakói, figyelem!
A meteorzápor-riasztás miatt hét perc múlva megkezdjük a lezárást.
Térjenek vissza szállásaikra, és további értesítésig maradjanak ott!
Ismétlem, a lezárás hét perc múlva kezdetét veszi.
Mennyi idő még? Mindjárt lezárják a dómot.
Kösz, mi nem hallottuk a hangosbemondót.
- Ennek villognia kell? - Csibésznek nem vagytok túl jók.
- Ha olyan okos vagy, segíts! - Én segítettem bejutni.
- Legalább add a csavarkulcsot! - Komolyan, srácok. Miért villog ez?
Biztos, mert ellopjuk.
Mondd még hangosabban, hátha a mikrofonok nem vették!
Ne aggódj, zsenikém! Idelent nincsenek mikrofonok.
Figyu, nyugodtan leveheted!
Mondod te! Tuti van arcazonosító szkenner.
- Borney, ez a garázs, nem az éléskamra. - És hülyén nézel ki benne.
A bátyám mesélte, hogy egy kölyköt rajtakaptak idelent babrálni,
aztán egy cellába zárták a Terra komplexum mellett,
és otthagyták vagy 60 évre.
- Már megint kezded. - Mit?
Katasztrofizálsz.
- Ilyen szó nincs is. - Dehogy nincs.
Naná, hogy van!
Mi volt ez?
Skacok, elbújni!
Gyerünk, gyorsan!
A többiek hol vannak?
A szálláshelyükön, ahol nekünk is lennünk kéne úgy 30 perce.
Oké.
Tiszta a levegő.
Nem is katasztrofizálok!
Dylan, mindjárt kezdődik a lezárás. Mi tart eddig?
Katasztrofizálok!
Te mennyi idő alatt tudsz elkötni egy holdjárót?
Ez az!
Na ehhez mit szóltok?
- Azt mondtad, nincs riasztó. - Az ajtón.
- Hogy érted… - Tudtam, hogy ez lesz!
Egy cellában fogunk megöregedni!
Kapcsold már ki!
Máris. Ja, bocs, nem tudom, hogy kell!
- Hogyhogy nem tudod? - Te indítottad be!
Apád technikus. Csinálj valamit!
Te biztosan Caleb vagy. A nevem Maria Slater.
Bocs, hogy várnod kellett!
Már csak néhány óra a lezárásig, a dolgok kissé kaotikusak.
KORÁBBAN…
Kérsz egy kis csokoládét?
Igazi. Ma reggel érkezett a tehersiklóval.
Caleb, tisztában vagy vele, mi jár neked apád halála esetén a szerződés értelmében?
Igen, asszonyom. Az áll benne, ha a bányában dolgozva életét veszti,
akkor minden családtagja, aki itt élt vele, elmehet az Omegára.
Így van.
Fontos, hogy megértsd,
milyen nagyra értékeljük édesapád szolgálatait.
El tudom képzelni, milyen nehéz lehet most neked.
Úgy értesültem, néhány éve anyukádat is elvesztetted.
Hét éve.
Hét éve halt meg.
Az út az Omegára, ahogy azt valószínűleg te is tudod, 75 év.
Természetesen krioalvásban leszel az utazás teljes ideje alatt.
Az érkezés olyan lesz, mintha egy hosszú, békés szunyókálásból ébrednél,
pont ugyanannyi idősen, mint most.
Muszáj elmennem? Nem maradhatok itt?
Attól tartok, ez nem lehetséges.
Megértem, hogy hiányoznak majd a barátaid.
Nem látom őket többé. Mire odaérek, öregek vagy halottak lesznek.
Az Omegán majd új barátokat szerzel.
Caleb, a szüleid óriási áldozatot hoztak, hogy ez megadasson neked.
Akik idejönnek dolgozni a bányába,
éveken át töltik üzemanyaggal az Omegára induló hajókat,
mindezt azért, hogy a családjaik, a gyermekeik rajtuk lehessenek.
Na most, a meteorzápor-riasztás 72 órán át lesz érvényben.
Amint a lezárást feloldják, és engedélyt kapunk,
felkerülsz a járatra, és már úton is leszel.
A következő járat nem csak két hónap múlva indul?
Az ütemezés mindig egy kicsit képlékeny.
Tudom, hogy most talán nem úgy tűnik,
de ez tényleg valami különleges dolog kezdete számodra.
Gyerünk, Caleb! Meg tudod csinálni.
Nem kell félned.
Mi van, ha elesek?
Jézusom!
Az csúnya lenne, nem igaz?
Lemehetünk, ha akarod.
Nem kell folytatnunk.
De ha fel akarsz jutni, egyedül kell továbbmenned.
- Érted, miért? - Igen.
Le akarsz menni?
- Nem. - Ez a beszéd!
Akkor menj! Csináljuk!
Látod ott azt a kis csillagot?
A csillaghalmaz szélénél.
- Látod? - Igen.
Azt mondják, száz évvel ezelőtt kiégett.
De olyan messze van, hogy az utolsó fénye még nem ért ide.
Anyukád szerint olyan, mint egy időn át utazó emlék.
Itt ültünk, és azt mondta, az élet olyan akár az a csillag.
Minden emlékünk, amink van, minden ember, akit szeretünk, a helyek, ahol jártunk,
megmarad, mint az a fény, hiába alszik ki a csillag.
Itt születtél, itt nőttél fel.
Még sosem jártál ezen a dómon kívül.
Megannyi emlék, amit sosem élhettél át.
Egy nap ezt is orvosoljuk.
Hogyan?
Tudod, van egy hely, ahová anyukáddal mindig kiszöktünk,
mielőtt megszülettél, a keleti vonulat mögött.
Ezt az egy helyet szerette a Holdon.
Ott van ni.
Mi olyan különleges benne?
Majd meglátod. Ha nagyobb leszel, teszünk oda egy kirándulást.
Egy mit?
Ez amolyan bevett földi dolog. Amikor mész valahova, és élvezed az utat.
- Szevasz! - Szia!
Gondoltam, hogy itt talállak.
Hogy ment Ms. Slaterrel?
Három nap múlva feltesznek egy járatra.
Amint vége a lezárásnak.
Még nekivághatunk.
Nem, hagyjuk! Nem muszáj…
Hé! Bármi is van odakint, apukád azt akarta, hogy lásd.
Megcsináljuk.
- Csak azt hittem, hogy több időnk lesz. - Én is.
Marcus, ez túl magas. Miért jönnek mindig ilyen magasra?
- Már mindjárt felérsz. - Itt jön.
Hoztad a tablettáidat?
Igen, hoztam a tablettáimat.
Miért cseszegetsz folyton a tablettáim miatt?
Mert akkora a szíved, mint egy aszteroida, azért.
Valóban? Neked meg akkora a szád, mint egy fekete lyuk.
Most megkapta.
- Sziasztok! - Helló!
Mi lenne, ha ezentúl kicsit lentebb találkozgatnánk?
- Szeva! - Örülnék neki.
- Hogy mentek a dolgok Ms. Slayerrel? - Parázok attól a nőtől.
Mindenki parázik tőle.
A bátyám az mondta, egy gyerek feleselt vele, és két napra nyoma veszett.
És amikor rátaláltak, azt mondta, nem emlékszik, mi történt vele.
Ennek fele sem igaz, ugye, tudod?
Mit tudsz te?
A bátyám egy zseni. Nagyon tájékozott.
Most komolyan, mi volt?
Adott csokoládét.
Úgy érted, igazi csokoládét?
Öregem, igazi csokoládé.
Idejét se tudom, mikor ettem ilyet utoljára.
Várjunk! Mi folyik itt?
Mi a baj, srácok?
Három nap múlva indul.
Micsoda?
De a következő járatot csak két hónap múlva küldik.
Indul egy, amint vége a lezárásnak.
De azért nekivágunk, ugye?
Most viccelsz?
Ma este indulunk.
Biztos, hogy készen állunk?
Azzal, amit ma hoztunk, minden megvan.
Hogy mi mit kapunk, ha rájönnek, mennyi cuccot elloptunk!
- El tudom képzelni. - Kell még oxigén.
- Észreveszik, ha még többet elhozunk. - Igen, csak nem ma este.
Ja, tényleg! Srácok, nézzétek, mim van! Töréstapasz.
- Egy mid? - Tudjátok, a repedésekhez.
- Az tömítőtoll. - Ha ilyen technikai akarsz lenni.
Hé, gyorsan, takarjuk le!
- Várj! - Marcus, segíts ezt elrejteni!
Caleb Channing?
Igen, uram.
Apukád hamvai.
Részvétem!
Ez lehangoló volt.
- Jól vagy? - Igen.
Biztos?
Kitartás, haver!
Csak azt mondom, hogy a lezárás lényege, hogy senki ne menjen ki.
Ezért tökéletes a ma este.
Ha kijutottunk, nem jöhetnek utánunk.
- Amolyan extra biztosíték. - De meteorzápor lesz.
Ja, mindig ezzel riogatnak.
Láttál már valaha meteorzáport?
Hülye kérdés. Hogy láthattam volna?
Még sosem jártunk odakint.
- Nem kell jönnöd, ha nem akarsz. - Naná, hogy jövök!
Mi a helyzet veled? Biztos végig tudod csinálni?
- Ha hozza a tablettáit. - Hagyj már a tablettákkal!
- Ne aggódj! Nem tesz jót. Köszönöm. - Ki aggódik, ha én nem?
Szeretném látni, milyen odakint.
Akkor ez eldőlt.
Figyu!
Nincs meg a garázsajtó nyitókódja.
Hogy jutunk ki?
Van egy ötletem.
Addison Weaver. Ez a nagy ötleted?
Ne bámuld! Igen, ez a nagy ötletem. És tökéletes.
Csak most érkezett a Földről néhány hónapja.
Nincsenek barátai.
Azt beszélik, furcsa.
Azzal csak megbirkózom.
Ráadásul az apja egy technikus.
Úgyhogy megvan neki az összes alagsori garázs kódja.
Nem is tudom, haver. Mint mondtad, nincsenek barátai.
Hízelgünk, hogy kiadja a kódokat?
Rendben, figyu!
Mikor visszajöttünk, viszonozzuk neki valamivel, jó?
Jelenleg ez az egyetlen módja, hogy összehozzuk.
Rendben.
TÖRTÉNELEM MÁSODIK VILÁGHÁBORÚ
Szia!
Segíthetek?
A nevem Dylan.
Menő név.
Kösz. Tudod, láttam, hogy itt üldögélsz, és gondoltam…
Hé, várj! Várj már!
- Hé, ne már! - Hékás, vigyázz!
Addison, várj!
Úgy tűnik, nem megy túl jól.
Várj már! Állj meg!
- Hé! - Mi van?
- Csak… - Tudom, mit gondoltok rólam.
Egy elkényeztetett földlakó, mi?
Ha valaki hozzám szól, tuti akar valamit. Bármi is az, a válaszom nem.
Oké. Először is, nem tudod, miért jöttem ide.
Talán mert sajnállak, hogy senki sem beszél veled.
Remek! Befejezted?
Oké. Csak várj már!
Hé, meghallgatnál?
- Légyszi! - Mi?
Nézd, a legjobb barátom hamarosan elmegy. Örökre, érted?
Az ő apja volt a bányász, aki meghalt.
Sajnálom! Én nem…
Nem tudtam.
Tuti beárul Ms. Slayernek, és nagy pácban leszünk.
Ne légy ilyen kishitű, haver!
Nem vagyok. Őszintén hiszem, hogy beköp minket.
Mindenkire a frászt akarod hozni?
Miért segítene nekünk?
És mire kellenek a kódok?
Kölcsön kell vennünk az egyik nagy távolságra tervezett holdjárót.
- Miért? - Mert el kell mennünk valahova.
- Hová kell mennetek? - Az nem fontos.
De az, ha kellenek a kódok.
Rendben.
Van egy kráter egy napi útra innen. A nyolcadik kvadránsban.
Senki sem mehet ki oda, még a bányászok sem.
Figyu, tőled csak a kódok kellenek, hogy megfújjuk a holdjárót.
- Még mindig nem vágom, hogy mégis miért. - Már mondtam. Az apja azt akarta, hogy…
Azt értem, hogy ő miért csinálja.
Na de te?
Mert a barátom.
Hát jó. Oké, legyen.
- Megszerzem nektek a kódokat. - Tényleg?
Egy feltétellel.
Jó. Kérhetsz bármit.
- Hogy mi? - Velünk akar jönni, oké?
Miért?
Nem tudom. Csak így hajlandó megadni a kódokat.
Ez egy nagyon rossz ötlet. Nem is.
- Nem, ez a világ legrosszabb ötlete. - Miért?
- Mert ő egy földlakó. - És?
A földlakók egész mások, mint mi. Furcsák.
Te vagy furcsa.
Adjunk neki egy esélyt!
De nem ismeri a mi szokásainkat.
Figyeljetek! Nem adja oda a kódokat, ha nem engedjük, hogy velünk jöjjön, igaz?
Nagyon úgy fest.
- Akkor szavazzunk! Ki van mellette? - Oké.
- Egyöntetűnek kell lennie. - Ide a praclid!
- Köszönöm. Most én nyerek. - Nem ér!
- Ne! Aha. - Ne már, fiúk!
- Ne! - Feldöntitek a poharam!
- Mit csinálsz? - Végeztetek?
Szóval, hogy döntöttetek?
Irány holdjárót lopni!
Máris! Nem tudom, hogyan kell kikapcsolni!
Látjátok? Megmondtam, hogy ez egy nagyon rossz ötlet!
Borney, ezzel nem segítesz! Miért nem…
Na tessék! Erről van szó.
A dóm teljes személyzete és lakói, figyelem!
A dóm valamennyi létesítményének lezárása T mínusz három perc múlva kezdetét veszi.
Mennünk kell.
Nem mondod!
Az oxigén rendben.
- Oké, ez jónak tűnik. - Rendben.
- Marcus? - Intézem.
- Biztos tudod vezetni? - Viccelsz? Ezek szinte maguktól mennek.
Nyugi, megy ez.
- Menj, üsd be az ajtónyitó kódot! - Hogy elhajtsatok nélkülem? Nem, kösz.
Beütöm én. Mi a kód?
Tíz, 28, 58.
Tíz, 28, 58. Vettem.
Hé, ez micsoda?
Csak egy kis apróság a Földről. Ez amolyan hagyomány.
Elvégre kirándulni megyünk, nem?
- Oké. - Földlakók!
Személyzet, figyelem!
Az elrendelt lezárás T mínusz egy perc múlva kezdetét veszi.
Tudod, mi a jó a kirándulásokban?
Mindent magad mögött hagyhatsz.
Nem számít, mi történt korábban.
Hogy milyen hibákat követtél el.
Milyen álmokat vesztettél el.
Hogy kinek kéne lenned, vagy kivé akart formálni a világ.
Indulás!
Mert most te döntesz. Te magad jelölöd ki az ösvényt.
És a legfontosabbat sose felejtsd el: nem csak az a fontos, hogy hová mész,
hanem az is, hogy hogyan jutsz el oda, és kik kísérnek utadon.
Soha többé nem leszel ugyanaz, mint amikor elindultál.
Abban a varázslatos közegben, aközött, ahol eddig voltál és ahová tartasz…
szabad vagy.
A saját sorsod ura vagy.
Megcsináltuk. Tényleg idekint vagyunk.
Ezt nézzétek!
Addig húzódik, ameddig a szem ellát.
- Jól vagy, haver? - Igen.
Öregem, ez annyira király lesz!
Igazi felfedezők vagyunk, avagy… Hogy is mondják?
A saját sorsunk urai.
Igen. Igen, ez tetszik.
A saját sorsunk urai.
- Készen álltok felfedezni a Holdat? - Igen.
Akkor indulás!
Mindent megnézünk. Együtt fogunk lógni.
Ez annyira jó buli lesz!
- Hadd vezessek! - Olyan jó móka lesz.
Vágjunk bele!
- Ez mire való? - Ne! Azokhoz ne nyúlj!
És ez itt? Ez állítja meg a…
Jó felé tartunk. Úgy két órája mehetünk.
Tehát még körülbelül tíz óra, mire odaérünk.
Hé! Ez nem vicces!
- Szállj le rólam! Hagyj! - Add vissza a sapim!
Elég!
- Hé! - Ha látnád magad.
- Te jó ég! - Így jobban néz ki.
Addison, szerinted jobban néz ki?
Az az űrhajó megy az Omegára?
Igen.
Vedd be a tablettát!
- Mire szedi? - Óriási a szíve. Hatalmas.
A dokik szerint pár év és meghal.
- Haver! - Mi van? Ezt mondják.
De nem fog, mert szedi a tablettáit. Jól van.
- Nos, ez jó hír. - Hé!
Várnál egy percet? Vízzel vedd be!
Különben végig köhécselni fogsz.
Figyu már!
Hé, srácok! Skacok, ezt figyeljétek!
Ilyet még életemben nem láttam!
Vajon mi lehet?
Apám sokat beszélt ilyen helyekről.
Azt mondta, annak idején, amikor felköltöztek ide a Földről,
és építkezni kezdtek,
nagy terveik voltak a Holddal, egy paradicsomot akartak létrehozni.
Egy olyan helyet, amiről a földlakók csak álmodtak.
De mikor rábukkantak az Omegára, felhagytak a tervekkel.
Most meg itt áll ez az egész befejezetlenül.
- Tök király lenne, ha befejezték volna. - Igen.
Nagyon király lenne.
A Földön is ekkorák az épületek?
Igen, sőt a legtöbb ennél is nagyobb.
Azta! Mi van még, amiben más?
- Mármint a Föld? - Igen.
Lássuk csak! Vannak ott…
Vannak fák, amelyeknek a levelei ősszel színt váltanak.
Van víz. A Holdon nincs tévé. Könyvet sem láttam, mióta itt vagyok.
Itt nincs zene, sem eső, sem hó, sem szél, sem időjárás.
Nem tanítanak ilyesmikről az iskolában?
Nem. Az iskolában azt tanítják, hogyan kell héliumot bányászni,
hogyan boldoguljunk alacsony gravitáció mellett és a kinyert hélium feldolgozását.
Hogy a gazdagoknak kitartson az üzemanyaga egészen az Omegáig.
Tényleg nagyszerű program. Bizony.
Ha ez igaz, honnan tudtok ilyen sokat a Földről?
Onnan, hogy apám ott nőtt fel.
És? Nem mindegyikőtök szülei ott nőttek fel?
Az enyémek nem. Csak a nagyszüleim.
- Borney-nak meg… - A dédszüleim.
Igen, pontosan. Marcusnak meg…
Marcus, mióta él a Holdon a családod?
Nagyon régóta.
Ennek semmi értelme. Ez egy 20 éves szerződés.
Húsz év a bányában, aztán irány az Omega családostul.
Ezzel hitegetnek.
Amit nem mondanak el, hogy ha késel…
Vagy megfázol…
- Vagy késlelteted a kitermelést… - Évek adódnak hozzá a szerződésedhez.
Az öregemnek hat évet kellett ledolgoznia a bányában az apja után
a saját 20 évén felül.
Az egész egy óriási átverés.
Sajnálom! Én nem…
Erről nem tudtam.
Tényleg kék az ég?
Tessék?
Az égbolt a Földön, tényleg kék?
Igen.
Napközben olyan kék, amilyen csak lehet.
Hű!
Caleb, mi van a kráterben?
Nem tudom.
Valahányszor apám beszélt róla,
igazából csak azt ismételgette, hogy milyen fontos anyámnak, hogy lássam.
Egyszer mondott valamit egy patakról, amely kettéválik.
Egy patak? A kráter belsejében?
Biztos csak összezavarodott.
- Talán kincset talált. - Te mindenhol kincset látsz.
Igenis létezik! A bátyám azt mondta, hogy az első telepesek
kincseket hoztak magukkal.
Aztán elrejtették mindenfelé a semmi közepén.
Ha létezne a kincs, már évekkel ezelőtt elküldték volna az Omegára.
Nem tudhatod. Ha megtalálom, semmit sem kapsz belőle.
Te meg elszontyolodva azt mondod majd: „Borney, légyszi, adj egy kis kincset!”
Mire én: „Bocs, Dylan!
Legközelebb legyen több hited,
és akkor talán, talán te is kapsz a következő kincsemből.”
Ha még egyszer kimondod, hogy kincs, kilöklek a járműből.
K-in-cs.
- Véged! Most repülsz! - Hé!
Hékás!
Ha már itt tartunk,
akartok szórakozni egy jót?
Köszi.
- Oké, készen állsz? - Igen.
- Így. Menetre kész. - Kösz, Borney.
Azta! A te szkafandered sokkal baróbb, mint a miénk.
Apám vette nekem.
Kié a megtiszteltetés?
Marcus, neked kéne előre menned.
- Igen. - Igen, haver. Tutira.
Oké.
Hé, Caleb! Caleb, nézd!
Ez eszméletlen!
Nézzétek!
Olyan magasan vagyok!
Ez az!
A Földön nincs részed ilyesmiben, mi?
Ez elképesztő!
Hű, odanézzetek!
Az a Föld?
- Addison, melyik részén éltél? - Haver!
Mi van?
Tudjátok mit?
Tudok egy jó mókát.
Kilencedik játék vége, az állás döntetlen, kettő mellé, jön a harmadik dobás,
Tollefsonnál az ütő.
Weaver győzelemmel akarja zárni a hetedik mérkőzést, ami egy szenzációs meccs volt.
Rajta a világ szeme, hölgyeim és uraim, ezt a hazai közönség is tudja!
A tömeg a nevét skandálja:
„Weaver!”
- Mit csinál? - Fogalmam sincs.
És most rákészül a dobásra.
Tollefson egy hatalmasat üt a labdába!
- El kell kapnod! - Kirepült az űrbe.
Akkor gyerünk, hazafutás!
Micsoda?
Ez az egyik legnépszerűbb játék a Földön?
Igen. Gravitációval jobb.
Komoly?
A Hold tök gáz.
Nekem azért bejött.
- Hé, most meg hova mész? - Sétálni.
- Ne menj túl messzire! - Oké, apuci.
- Zsír! - Ezt ne csináld!
- Rajta, Dylan! - Ez az!
- Ne menj feljebb! - Hé, földlakó! Ezt kapd ki!
- Uramatyám! - Látjátok ezt?
Jól van. Ne feledd, a játék neve: kilövés, ha magasabbra akarsz menni, adj rá kakaót!
Guggolj le egészen a talajig,
és lőj ki jó erősen, úgy hogy kinyitod a szelepet!
Ez tuti, hogy biztonságos?
- Az. Borney, ne légy nyuszi! - Te vagy a nyuszi.
Mi a fenét csináltok? Ki akarjátok nyírni magatokat?
Ne drámázz már!
Hogy lassítsd az esést, csak meg kell nyitnod a szelepet.
Igen? És ha elszakad a kábel?
Kirepültök egyenesen az űrbe.
A kábel több ezer kilót bír. Nem lesz baj.
- Meg pazaroljátok az oxigént! - Ez extra tartály.
Amire, ha nem látnád, szükségünk lehet.
Ha nem használjuk fel, csak kárba vész.
Ekkora blődséget még nem hallottam.
Várj, Dylan!
Mit tudsz te? Azt hitted, a baseball jó móka.
- Azt mondták, meteorzápor lesz! - Látsz valahol meteort?
Ugyan már, földlakó!
Ismerd be! Berezeltél.
Kedvelem a csajt.
Tök jó fej.
Igen. Egész klassz.
Hajrá, Addison!
Szóval? Mit gondolsz?
Nem is tudom. Azt hiszem, talán egy pöttyet igazad lehet.
Egész jó móka volt.
Menni fog.
Ez elképesztő!
Készen állsz?
Nem. A holdjáróban maradt valamim.
- Három, kettő, egy. - Mi?
- Kilövés!
A saját sorsunk urai vagyunk!
- Menni fog, Dylan. - Igen!
Ez az!
Juhé!
- Jól megy neki. - Csapj bele!
Uramatyám!
Ez az!
Hé, várj!
Jól van, indulás, Borney!
Ez az, Borney!
- Ne! - Borney!
Most mit csináljunk?
Segítség! Le akarok jönni.
Borney, figyelj, el kell zárnod a tartályt!
Zárd el a tartály szelepét! Oké?
Kicsúszott a kezemből a tartály. Nem érem el.
Ha nem teszünk valamit, elveszítjük!
- Mit kéne tennünk? - Mondd meg te!
Kérlek, segítsetek! Le akarok menni.
- Tennünk kell gyorsan valamit. - De mit?
- Marcus, mit csinálsz? - Marcus!
Várjatok! Veletek megyek.
Te navigálsz minket.
- Te leszel a szemünk idelent. - De én…
Kérlek! Szükségünk van rád.
Rendben.
Marcus, rossz irányba mész. Kicsit jobbra!
Amint Borney leakasztja a tartályát, zuhanni kezd.
El kell kapnod.
Épségben lehozzuk.
Hé! Épségben le fogjuk hozni.
- Borney, jól csinálod. - Félek.
Nyugi! Minden rendben lesz.
- Oké. - Siessetek!
Borney, Marcus feléd tart.
Figyelj rám! Le kell akasztanod a tartályodat.
- Nem megy! Látom őt! - Oké?
Borney, megcsinálod!
Nyúlj le, és rántsd meg a hevedert!
Marcus! Vigyázz!
Marcus!
- Kapd el a kezem! - Segíts! Kérlek, segíts, Marcus!
Elkaptam.
Nem bírok kapaszkodni!
- Nem bírok kapaszkodni! - Borney!
Istenem, segítség!
Ne!
Mögöttetek vagyok!
Vigyázat!
Azt hiszem, maradok a baseballnál.
Borney! Borney, jól vagy?
- Megvagyok. - Biztos?
Oké, jól van.
Jobb, ha befoltozzuk a pántot.
- Mák, hogy valaki hozott töréstapaszt. - Jól vagytok?
Igen, jól vagyunk.
Vissza kellene mennünk.
Tessék?
A dómhoz. Jobb, ha visszamegyünk.
Figyu! Megértem, oké? Jogos.
Igazad van.
- Butaság volt. - Azt hiszed, érdekel, hogy igazam van-e?
Ez szimpla matek. Nem maradt elég oxigén.
Ezt nem tudhatod.
Csak egy extra tartályt hoztatok. Kettő odaveszett.
Plusz, amit elhasználtatok, hogy lehozzátok Borney-t.
Nem elég, hogy eljussunk a kráterig.
Jó ég! Valamit csak kitalálunk. Ugye?
Mindannyian játszottunk. Nem a te hibád.
Egy pillanat!
És ha szerzünk még?
Hogyan?
Megvan még a kivetítő?
Várj! Az hogy segít nekünk?
Figyu! Gyertek, megmutatom.
HÁTRALÉVŐ TÁVOLSÁG MEGTETT TÁVOLSÁG
- Nem. Balra fordítsd! - Hé!
Ez a bal oldal.
- Amit keresel, az nem a… - De.
- Mit keresünk? - Várjatok! Ott van.
- Hé! - Közelíts rá erre! Légyszi!
Mi ez?
Onnan hozunk oxigént. Ez az első telepesek régi állomása.
A melósok ide jöttek ellátmányért, ha messzire mentek bányászni.
Vajon maradt még ott valami?
Nagyon remélem. Csak így juthatunk el a kráterhez.
Dylan, még ha be is jön, a tervezettnél sokkal tovább leszünk idekint.
Van idő. A lezárás még legalább ugyanennyi ideig tart.
Csak mondom. Előbb-utóbb aludnunk is kéne.
Persze. De előbb tudjunk lélegezni.
Szóval, ha nem vissza a dómhoz megyünk, akkor hova?
Egy állomásra.
Hogy oxigént szerezzünk.
Egy állomásra? Miféle állomásra?
Nincs semmi idekint, kivéve…
- Várjunk, csak azt az állomást ne! - Kezdi.
Szórakoztok velem? Az a hírhedt állomás!
Nem mehetünk oda.
Borney, azok csak sztorik.
Várjunk! Miről van szó?
Űrszellemekről.
- Fordulj vissza! - Dehogy fordulunk.
Borney, űrszellemek nem léteznek.
És ha igen? Ti sem tudhattok mindent.
- A bátyám azt mondta… - Az istenit!
Tudod mit? A bátyád egy szar alak.
- Szívd vissza! - Nem.
Szívd vissza!
Nem. Mert telebeszéli a fejed.
Mindenféle sztorikkal etet, hogy a saját árnyékodtól is megijedj.
- A fickó egy lúzer! - Te vagy az!
- Ő még nálam is nagyobb! - Elég!
Az én tesóm legalább nem gyáva.
Mit mondtál?
- Gyere csak ide! - Hé!
- Elég! - Most mondd!
- Szállj le a bátyámról! - Dylan, állj le!
- Na beszélj! - Eressz el!
- Elég már! - Eressz el!
- Hagyd! - Hallottad, mit mondott?
Hé, mindannyian hagyjátok abba!
Így akarjátok tölteni az utolsó közös napjainkat?
Ugyan már!
Sajnálom!
Őszintén.
Nem fair, amit mondtam.
Igen, én is sajnálom!
Szeretlek, haver.
Igen. Én is szeretlek.
Szerinted tényleg van odabent oxigén?
Kellene. Ezek az állomások ellátó központok voltak.
De ez már jó régen volt. Nem igaz?
Mennyire régen?
- Hé! - Mi a…
Hát ez…
Minél előbb csinálunk fényt, annál előbb megtaláljuk az oxigénpalackokat.
- Igen. - Igaz.
Gyerünk!
Óvatosan!
Űrszellem!
Szentséges ég!
Ezeknek az űrszellemeknek jó az ízlése.
- Mi a… - Mi ez a hely?
Ez nem egy állomás, hanem egy modellotthon.
Egy mi?
Mindig, amikor a fejlesztők a Földön új elegáns közösségeket terveznek,
kezdetnek egy bemutatóházat tesznek oda, ami bárki által megtekinthető.
Így néztek volna ki az itteni házak?
Nagyon szép.
Mármint, ezek az izék szuper parák, de…
Legalább ma éjjel nem a holdjáróban alszunk.
Te igenis a holdjáróban alszol. Horkolsz.
Dobjuk le végre a szkafandereket!
Tele kéne lennie a helynek felszereléssel.
Hova tehették?
- Van még egy csomó helyiség, ahol lehet. - Igazad van.
Kiről beszélt Borney?
- A holdjáróban. Ki volt az, aki… - Tudom, mire céloztál.
Miért akarod tudni?
Jézusom, te olyan…
Felejtsd el! Bánom, hogy megkérdeztem. Itt nincs oxigén.
Jó, rendben.
Emlékszel, mondtam, hogy apám hat évet gürizett az apja után
a saját 20 évén felül a bányában?
Nos, egy nap egyszerűen nem bírta tovább.
Felszökött egy űrsiklóra, amely visszatért a Földre.
Rögtön a felszállás után rátaláltak.
Ne csináld ezt!
- Mit? - Ne…
Ne állj ott, és nézz rám úgy, mintha sajnálnál, oké?
Sajnálni akarsz valakit? Sajnáld Borney-t! Kedvelem őt, de ez a hely nem neki való.
Marcus szíve meg azért ilyen, mert a családja túl régóta van idefent.
Ez az állapota oka.
Ha sajnálni akarsz valakit,
sajnáld őket, mert nincs szükségem rá!
Nem sajnáltalak.
Azt hiszitek, csak nektek vannak problémáitok az életben.
Az én életem talán tökéletes?
- Nem tudom. - Nem, nem tudod.
Semmit sem tudsz rólam.
Csak arra kellettem, hogy segítsek holdjárót lopni, mert kalandra vágytatok.
Ugye?
Nem sajnállak.
Csak próbáltalak megismerni.
Nem is horkolok.
Most viccelsz? Ha szundikálsz, az Omega is beleremeg.
Nem is igaz.
Honnan tudnád? Te édesdeden alszol.
Csak tudnám.
Itt aztán van ám cucc!
Sosem végzünk.
Hé, szerinted Caleb élvezi az utat?
Úgy értem, tudom, hogy szomorú, mert el kell mennie, meg az apja miatt.
Csak tudod…
szeretném, ha jól érezné magát.
Tudom.
Ugye, szeded majd a gyógyszered?
Ígérd meg!
Rendben. Ígérem.
Apa?
Idebent vagy?
Tessék?
Apa, miért ücsörögsz a sötétben?
Nem áll össze a matek.
Micsoda?
Nincs elég idő.
Nem áll össze a matek.
Apa,
miről beszélsz?
Mikor anyukád teherbe esett, úgy félt, hogy itt ragadsz.
Hogy 18 leszel, mielőtt teljesítjük a szerződést.
De stimmelt a matek, tudod?
Amíg keményen dolgoztunk, és a célra fókuszáltunk.
De anyukád megbetegedett.
És túl hosszan kimaradtam.
Azt hittem, megoldom.
Ledolgozom, mielőtt 18 leszel.
Mielőtt megkapod a 20 éved.
És én igyekeztem, kisöreg, tényleg. Megpróbáltam.
Hé! Hé, Caleb, ott vagy?
Sikerrel jártatok?
De mennyire! És nem csak oxigénpalackokat találtunk.
Hanem egy egész lakomát.
KrioKoszt EGY HAVI ÉLELEMKÉSZLET
Micsoda menü!
Ez fenséges volt!
Nem is tudtam, hogy ennyi különféle étel létezik.
Kérsz?
- Nem semmi! - Ez döbbenetes volt.
Azt hiszem, egy életre jól laktam.
Annyi íz van a számban, hogy azt sem tudom, hova legyek.
Az mi?
Azt írja: „fagyasztva szárított jégkrém”.
És jó?
A legjobb kaja, amit valaha ettem.
- Hadd kóstoljam meg! - Várj!
Adj már egy harit!
- Nekem is. - Ne tömd be mindet! Dylan!
- Jó ég, ez isteni! - Ne…
- Ne fald fel mindet! - Adj már!
Ez az!
Haver, ne már! Adj egyet!
Szóval, az egész rohadt világ háborúban állt egymással.
- Szó szerint emberek milliói haltak meg. - Ez őrület!
Igen, és ez még nem minden.
Húsz évvel később megismétlődött.
Durva, mi minden van a történelemkönyvekben.
Imádnátok.
Egy csomó érdekesség több ezer évre visszamenőleg.
Különféle kultúrák meg hitrendszerek és…
Az egész olyan gyönyörű és egyben szomorú és olyan…
Nem is tudom, csak mindez tényleg megtörtént.
Részükről ez volt az egész univerzum legfontosabb eseménye.
És a Föld volt számukra a minden.
Most mintha mindenki csak azzal törődne, hogy mikor jut el az Omegára.
Az öcsém mindig is rajongott a történelemért.
Van egy öcséd?
Igen, a neve Charlie.
Tízéves.
Éppen egy Omegára tartó járaton van anyukámmal.
Tudjátok,
amikor a szüleim elváltak…
anyukám nem érte be azzal, hogy szimplán elköltözzön, mint bármely normális ember.
Inkább úgy döntött, hogy 75 évre kriogén álomba merül,
hogy soha többé ne lássa apámat.
És apám,
valamiért nem bírta ki, hogy anyámé legyen az utolsó szó.
Így ő is úgy döntött, hogy elhagyja a Földet.
Úgyhogy, itt vagyunk.
Anyám a tavalyi járatra szállt fel Charlie-val.
Ő volt a legjobb barátom.
Sajnálom!
Igen, hát, nincs szükségem a sajnálatodra.
Hé! Borney, légy óvatos azzal! Ne…
Borney!
Üdvözöljük az Alpha projektben!
Ön azon szerencsés kevesek egyike, aki részesülhet
élete nagy lehetőségében, és megvásárolja az egyik luxuslakásunkat
itt a Hold felszínén.
Izgatott?
Ön az Alpha rádiót hallgatja.
Utazzunk el a múltba, és hallgassunk meg néhány régi klasszikust!
Jézusom! Mikori ez a szám?
Rám ne nézz! Földlakó létemre még sosem hallottam.
Bár folytatták volna az építkezést!
- Eléldegéltem volna itt. - Ezt sosem nekünk szánták.
Jó, de már soha senki nem fogja használni.
Figyeljetek!
Ez a hely képviseli mindazt, amit ígértek, és sosem akartak betartani.
Pont, ahogy a szerződésekkel tették.
Jobbá tehették volna az itteni életet, de tojtak rá.
Akkor mi is tegyük azt!
Ja.
Igen.
- Naná! - Ez az!
- A saját sorsunk urai vagyunk! - Igen!
Ez az!
Üdvözlöm!
Nagyon örvendek! Üdv! Örülök, hogy megismerhetem!
Ne!
Ne, Marcus! Az az életfenntartó rendszer.
Jó észrevétel.
Ez az!
Juhé!
Nem tudsz aludni?
Hamarosan úgyis eleget alhatok.
Az nem süti.
Mi?
Mert már vettem egyet.
Folyton beszél álmában.
Viccelsz.
Nagyon furcsa.
A legtöbb ember motyog. Dylan meg vitázik.
Hiányolni fognak.
Tudom.
Aznap este találkoztam először Dylannel, amikor anyukám meghalt.
Az élelmiszerraktárhoz mentem.
Órák óta sírtam megállás nélkül, és azt hiszem,
hirtelen arra lettem figyelmes, hogy megéheztem.
A történtek után úgy éreztem, ha elfogyaszthatnék egy szendvicset,
talán minden rendben lenne.
De mire az élelmiszerraktárhoz értem, már bezárták.
És mit csináltál?
Hát, már épp indultam volna vissza a szálláshelyemre,
amikor Dylan hirtelen előbukkant az ajtó feletti szellőzőnyílásból.
Azt mondta, hónapok óta gyümölcstortát lop az anyukájának.
Így hát belopóztunk és az egész éjszakát ott töltöttük
egy hatalmas hűtőszekrényben szendvicseket majszolva.
Azt sem tudtam, hogy ki ő,
mégis ott ült velem egész éjjel.
Miért mondtad ezt el?
Mert azt hiszem, nehéz lesz neki.
Ha én elmentem.
Nehezebb, mint a többieknek.
Szüksége lehet valakire, aki fent marad vele
szendót majszolni.
Alig ismerem.
Hát, engem sem ismert.
Tudod, egy cipőben járunk.
Hogy érted?
Többé egyikünk sem lehet az, akik valójában vagyunk.
Mindketten valami mások lettünk.
Én csak egy lány vagyok a Földről,
te meg csak egy árván maradt fiú.
Már mondtam, hogy nem kéne zöldnek lennie.
Igen.
Hé, ott vagyunk már?
Nem.
Öt perc telt el, mióta legutóbb kérdezted.
Oké, mennyi még?
A térkép szerint 1,5 kilométer.
Mi van ezzel?
Mi történik?
Nem tudom. Egyszer csak…
Mi ez?
Mit csináltál?
Semmit. Ez egy régi modell. Fogta magát és…
Mi lesz!
Rohadtul megszívtuk!
Gyerünk már!
Oké.
- Mennyi oxigént hoztunk? - Nem eleget, hogy gyalog visszamenjünk.
És a kráterig kitartana?
Igen, arra elég, de…
Nem is tudom.
Hé! Mit művelsz?
- Az a vészjelző. - Igen.
- Lehalt a holdjárónk a semmi közepén. - Te jó ég!
Csúnyán megjárjuk, ha idekint elkapnak.
Még csúnyábban megjárjuk, ha nem.
Figyu, a jó hír, hogy a mentőcsapatok nem indulhatnak el,
amíg a lezárás tart.
Addig simán visszaérünk a krátertől. Azt hittem, tudni akarjátok, mi van ott.
Vagy nem?
Szeretném, ha megígérnél valamit.
Megígéred?
Persze.
Ha bármi megtörténne velem,
ígérd meg, hogy elmész a kráterhez, ahogy megbeszéltük!
Várj, apa! Mi fog történni veled?
Semmi.
Csak…
Ígéretet tettem anyukádnak. A halálos ágyán
fogtam a kezét, és megígértem neki, hogy látni fogod.
Te is ígérd meg nekem,
hogy elmész oda!
Oké. Megígérem.
Jól van. De bármi áron.
És keresd a patakot!
Kettéválik, két irányba folyik.
Ott keresd! Az lesz az a hely.
Apa, fogalmam sincs, mit jelent ez. Én…
Semmi baj, tudni fogod.
Majd meglátod.
Oké?
Jól van.
Helyes.
Hé!
Szeretlek, Caleb.
Mindennél jobban.
Ugye, tudod?
Igen, apa. Én is szeretlek.
Az én kisfiam!
Hé, skacok!
Megérkeztünk.
Gyertek!
Megcsináltuk.
- Szerintetek, mi lehet ez? - Hű!
Tényleg megcsináltuk. Itt vagyunk, skacok.
Igen.
Hé, aki utolsóként ér le, az nem kap kincset.
Várj, Borney!
Marcus?
- Szórakoztál már ilyen jól a Földön? - Ilyen jól még sehol a világon.
Hé, jössz?
Igen.
Oké.
Hurrá!
Caleb, ez fantasztikus!
Ez az!
A MÚLT SOSINCS MESSZE
Marcus, találtál valamit?
Még keresem.
Hé, srácok! Ezt nézzétek!
A MÚLT SOSINCS MESSZE
Mit jelent ez?
Megtaláltam az ajtó vezérlőjét.
Most minden kiderül.
Menj előre, Caleb!
Menni fog!
Jaj, ne már!
Ez nem lehet az.
Ez csak egy hatalmas üres terem.
Rossz helyen lehetünk.
Bármi is volt itt, már eltűnt.
Nahát!
„Arany szárnyakon a csillagok felé szálltunk.
De sose feledjük az eget, amit magunk mögött hagytunk!”
Mit csinálsz?
Voltam már hasonló helyen.
Adjatok egy percet!
Azta!
Király!
Mi történik?
Azt hiszem, meg fogunk halni.
Nem halunk meg, Borney.
Türelem, mindjárt!
Ti is látjátok ezt?
Marcus! Marcus, nézd!
Ez gyönyörű!
Azta!
Ezt nem hiszem el.
Ez…
Ez a Föld.
Az otthonunk.
Nézd!
Tényleg kék.
Látjátok? Mondtam, hogy találunk kincset.
- Mi? - Ne!
Ne! Mégis mi… Mi történt?
Ennyi volt?
Nem tudom.
- Ez nem lehet! - Kapcsold vissza!
- Ugye, vissza tudod? - Hová lett?
- Hát, megpróbálhatom. - Légyszi!
Hé, Caleb, mit találtál?
Fel a fejjel! Apád is ezt akarta volna.
Büszke lenne rád.
Ne mondd ezt!
Mi az?
Caleb, állj meg!
Nézd, tudom, hogy nehéz, oké? Megértem.
De nem lehetsz…
Nem baleset történt…
a bányában.
Ami történt, nem baleset volt.
Apám tudott a haláleseti juttatásról.
Tudta, ha bármi történne vele, elmehetek az Omegára.
Elmondom Ms. Slaternek az igazat.
Micsoda?
Talán érvényteleníti a szerződést és a juttatást.
Itt maradhatnék.
Nézd, ez az egész szitu totál elcseszett.
De ez most már tökmindegy.
Mert esélyt kaptál, hogy elmehess.
Amit apád tett, higgy bármit, azért tette, mert szeret.
Bármit megadnék, hogy elmehessek innen.
Ahogy mindannyian. Tudod jól. De mi itt fogjuk tölteni az életünket.
És ez rendben van.
Tudod miért?
Mert ha te elmész, egy részünk nekünk is veled megy.
Ott kell lenned értünk.
Fantasztikus lesz.
- Elfelejted ezt a helyet. - Nem fogom.
De igen, el fogod.
És el is kell.
Caleb, annyi minden vár még rád.
Rengeteg látnivaló és tennivaló.
Vezető leszel.
Akire az emberek számítanak majd.
És aki oda is elmegy, ahová mások nem mernek.
Nem hagyhatjuk, hogy mindezt tönkretedd.
Marcus! Hé!
Uramisten!
- Marcus! - Semmi baj.
Nyugi! Jól vagyok.
- Mi történt? - Nyugi!
A pulzusa túl alacsony.
De bevette a gyógyszerét.
- Még sosem voltatok idekint, ugye? - Nem.
Az alacsony gravitációtól esik a vérnyomása.
- Adj neki még egy tablettát! - A holdjáróban maradt.
- Ne! - Miért nem szóltál, Marcus?
Nem akartam elrontani az utat.
- Kérlek, ne! - Fogjuk meg!
Vissza kell vinnünk a holdjáróhoz.
Oké. Emeljük fel!
Jól van. Gyerünk!
Itt vagyok, Marcus.
Húzd fel magad! Menj!
Fogd meg a kezem!
Mi volt ez?
A meteorzápor.
Futás!
Marcus, segítek.
Vigyázz!
Gyerünk!
Oké, nyomás!
Ott van a holdjáró.
- Oda kell futnunk. - Nem fog sikerülni.
Dehogynem fog. Borney, nézz rám!
- Nem megy. - Itt akarsz meghalni?
- Azt akarod, hogy Marcus meghaljon? - Nem.
Akkor mondd, hogy menni fog!
Menni fog.
- Halljam! - Menni fog!
Akkor fuss!
Menjetek! Figyelek hátulról.
- Gyerünk! - Nyomás!
Menjünk!
Erre!
Gyerünk! Nyomás!
Borney, mindjárt odaérünk.
- Gyertek! Mennünk kell. - Biztonságba kell helyeznünk Marcust!
Hé! Merre van Addison?
Addison? Addison, hol vagy?
Addison!
- Ott van! - Addison, ha hallasz,
- érted megyünk, oké? - Gyerünk!
Oké.
Ne! Dylan, ne gyertek ki ide!
Dylan, hallotok engem? Válaszoljatok!
Hahó!
Na jól szórakozol?
- Akkor menjünk! - Bukj le!
Ne!
Dylan!
Be kell…
- Borney, az ajtó… - Nem lesz baj.
- Várj, az ajtó! - Ne aggódj!
Az ajtó csukva. Rendbe jössz.
Oké.
El kell tömítenem a repedést.
- Vajon kitart? - Nem tudom.
Nem maradhatunk itt. Vállra kell kapnom.
- Oké. - Menjünk!
Jól van. Minden rendben lesz.
Hol vannak a többiek?
- Készen állsz? - Oké.
Indulás!
Istenem!
Segítek. Gyerünk!
- Tegyük… - Emeljük!
Gyerünk!
Hé, Borney! Nyisd ki! Bor…
Mi történt?
- Neki… - Rendbe jön.
Nem fog…
Jól van. Fel fog…
A mentőcsapat hamarosan itt lesz.
Nem, nem lesznek.
A meteoreső miatt
még tart a lezárás.
Nem jönnek.
Nem. Ne mondd ezt!
- Sajnálom! - Ezt ne is…
Ne mondd ezt!
Biztos, hogy értünk jönnek.
Ugye? Minden rendben lesz.
Eljönnek értünk.
Addison…
mi történik, ha elfogy az oxigén?
Hát…
ahogy az oxigénszint csökken…
a szkafander elkezdi visszaforgatni a szén-dioxidot.
És elkezded nagyon fáradtnak érezni magad.
Amint elaludtál, a szkafander kikapcsol.
Megpróbálja a lehető legtovább beosztani az oxigént.
Aztán egy idő után egyszer csak…
örök álomra térsz.
Békés halál.
Hát…
nem hangzik olyan rémesnek.
Caleb?
Itt vagyok, haver.
Mennyi ideig aludtam?
Egy darabig.
Úgy néhány órát.
A mentőcsapatok?
Úton vannak.
Minden rendben lesz.
Elég rosszul hazudsz. Ugye, tudod?
A többiek…
Csak alszanak.
Nem kellett volna elrángatnom titeket.
Egy idióta vagy.
Ez volt életem legjobb két napja.
Ahogy nekik is.
Láthattuk az eget, haver.
De szép kék volt!
Életemben nem láttam még lenyűgözőbbet.
Szóval hagyd abba a nyavalygást, hogy mennyire sajnálod!
Különben is, nem kényszerítettél minket semmire.
Ha tiltakoztál volna, akkor is elrángattalak volna.
- El tudom képzelni rólad. - Nagyon helyes.
És ne nevess!
Pocsékolod az oxigént.
Mindig a legjobb barátom leszel.
Történjék bármi.
Tudom.
Dylan?
Dylan, mi történik? Dylan?
Dylan!
Holdjáró?
Itt a kettes mentőcsapat. Vétel!
Látunk titeket, és közeledünk felétek.
Adjatok életjelet!
Dylan?
Srácok?
Nyugalom! Ne olyan gyorsan!
A tested még gyenge.
Mindenki jól van?
Mindenki jól van.
Az utazás teljes sikerrel zárult.
Utazás?
Milyen utazás?
A járat fedélzetén.
Az Omegán vagy, Caleb.
Micsoda?
Ne!
- Mennem kell. - Ne!
- Mennem kell. - Semmi baj!
Az imént még a holdjárón voltam. Elaludtam. El sem búcsúztam.
Eleinte nehéz.
Idő kell, hogy megszokd.
Ez talán segít.
Mi ez?
Üzenetek a holdbéli kolóniától.
Az elmúlt 75 évből, amíg aludtál.
Nevelőszülőknél fogsz lakni.
Ma délután idelátogatnak. Alig várják, hogy lássanak.
Helló, haver! Ezt nagyon sokára fogod csak hallani,
ami rettentő furcsa. Mindegy, vannak itt páran, akik köszönni akartak.
Szia, Caleb!
- Hova beszéljek? - Csak hajolj közelebb a mikrofonhoz!
- Ja, ide. Szia, Caleb! - Szia, Caleb! Remélem, szép az Omegán.
Jól van, srácok. Siessünk!
Ketyeg az óra.
Csak azt akartam, hogy tudd, mindenki jól van,
hogy ne aggódj, amikor felébredsz.
- Addison beszélt az apjával és… - Kiabáltam vele.
Igen, így igaz.
Évente egyszer használhatom a transzmittert.
Állítólag, ez több, mint általában.
Szóval, lesz mit bepótolnod, amikor felébredsz.
És figyelj, ne légy szomorú, oké?
Minden rendben lesz.
Számodra, számunkra, mindenki számára.
- Szeretlek, haver! - Én is!
Addison is szeret.
Helló, haver!
El sem hiszem, hogy máris eltelt egy év.
Nem tudom, mit mondtál Addisonnak,
de a csaj nem hagy nyugton.
Egész évben hozta nekem a szendvicseket.
Azért annyira nem bánom.
Hiányzol mindenkinek, haver.
Állandóan rólad beszélünk.
Nehéz elhinni, hogy ennyi idő eltelt.
A kis kiruccanásunk mintha tegnap lett volna.
Szia! Nagyon örülök.
És most idelent dolgozom a bányában.
Legalább a csodálatos oktatás kifizetődik.
Szintúgy.
Amúgy nem olyan rossz.
Borney-val vagyok egy csapatban.
Marcus meg puhítja a művezetőt, hogy őt is átengedje.
- Addison folyton tüntetéseket szervez… - Erre gyere!
…a szerződések módosítását követeli.
A vicces az,
hogy egy nap sétáltunk a folyosón,
és megfogta a kezemet.
Aztán el sem akartuk engedni egymást.
Caleb, Addison megcsinálta!
Tényleg sikerült neki!
Elérte, hogy kigyomláljanak minden kiskaput a szerződésből.
A befejezetlen munkaórák többé nem szállnak generációról generációra.
És most Borney-val egy bizottságot létesítenek,
hogy újraindítsák a régi építkezési projekteket.
Úgyhogy Borney most öltönyben és nyakkendőben jár.
De még mindig cukkoljuk az űrszellemekkel.
Tudom, idén korábban jelentkezem, de nem tudtam várni.
Megkértem Addison kezét.
Igent mondott!
Emlékszem a napra, amikor a menzán odaléptem hozzá.
Tökre paráztunk magunkkal hozni egy földlakót.
Ezt kapd ki!
Marcus alapított egy baseball ligát.
Nekem még mindig magas a játék, de a kicsik imádják.
Most egy egész csapat piszkálja, hogy szedje a tablettáit.
Örülünk, hogy a nagyfiú még él és virul.
Addison terhes.
Apa leszek.
- Helló! - El tudod ezt hinni?
- Hol találom? - Menj azon az úton!
- Sok minden megváltozott… - Rendben. Köszönöm.
- Szia! - …új otthonok, új életek.
Hála neked.
Kihoztál minket abból a dómból, és megmutattad, milyen lehetne ez a hely.
Ezt a világot mi teremtettük.
Vicces.
Minél több idő telik el,
annál inkább ráébredek, milyen sokat is jelentett az az utazás.
Vannak pillanatok, amik csak egyszer adatnak meg.
Ezek azok, amelyekhez ragaszkodsz.
Mindig ezekről mesélsz.
Így olyan, mintha igazából sosem kellene búcsút intened.
Furcsa belegondolni, hogy még mindig odakint vagy, megdermedve az időben.
El sem tudod képzelni, mennyi örömet szerzett nekünk ennyi éven át
a gondolat, hogy milyen nagyszerű dolgokat fogsz tenni és milyen kalandokat élsz át.
Szia! Jövő héten elviszem az unokáimat a kráterhez.
El tudod ezt képzelni?
Jó életünk van, Caleb.
A saját sorsunk urai lettünk.
És most, barátom, itt az ideje, hogy te is a saját sorsod ura légy.
Szia!
Helló!
Mondták, hogy itt talállak.
Azt hiszem, ez a tiéd.
A nővéred a barátom volt.
Várjunk csak! Te vagy Caleb?
A nővérem sokat beszélt rólad a transzmitteremen.
Azt hiszem, ezt a táskámba csempészhette utazás előtt.
Alighanem neked szánta.
Nem hittem, hogy látom még valaha.
Azt hiszem, sok megbeszélnivalónk lesz.
Tényleg holdjárót loptatok és furikáztatok a Holdon?
Bizony!
És kilőttétek az egyik barátotokat az űrbe.
Nem lőttük ki az űrbe.
Csak kilövésest játszottunk.
- Mi az a kilövéses? - Egy játék.
Úgy kell, hogy fogsz egy oxigénpalackot,
fejjel lefelé fordítod, és így a kezeddel magad elé tartod minél szorosabban.
Miért fordítod fejjel lefelé?
Így generálsz felhajtóerőt.
Ez a játék szörnyű ötletnek tűnik.
Igen. A nővéred is így gondolta.
Tudod, kéne valaki, aki körbevezet.
Számíthatok rád?
Tényleg? Rám?
Mit csinálsz holnap?
Hát, azt hiszem, közös kalandra indulunk.
A feliratot fordította: Vig Mihály