Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vánoce!
Nejtrapnější svátky v roce.
Jo. Slyšeli jste správně.
Je s nimi hromada práce a nestojí za to.
Aby bylo jasno. Den volna mám rád, jako každý.
Ale radši mám Velikonoce nebo Halloween.
I Den stromů je podle mě lepší.
To se aspoň stromy sází, místo aby se kácely.
PŘED 30 LETY
Než mi začnete nadávat,
řeknu vám, proč nemám tenhle svátek rád.
Od Vánoc si všichni slibují kupu dárků,
ale já chtěl jako kluk jen jedinou věc.
Tak jsem šel rovnou za jejich šéfem,
který mi jako jediný mohl moje přání splnit.
Co chceš k Vánocům, špunte?
Už jsem vám poslal dopis. Na Severní pól.
Nestíhám všechny ty dopisy číst. Copak bys rád?
Aby se moji rodiče nehádali.
Zařídíte to, Santo?
Uvidíme. Možná.
Můj táta chce skládací rybářský prut.
Moc rád rybaří.
Když mu ten prut nadělíte, bude si myslet,
že je od mámy a ti dva se udobří.
To je tvoje maminka?
Ano.
Je trochu smutná, protože táta je už pár dní pryč.
Zvládnete to?
Kdepak bydlíš?
Přišlo mi trochu divný, že Santa neví, kde bydlím.
Ale chápal jsem, že má o Vánocích fofr.
Zdálo se, že mi všechno vychází podle plánu.
Můj táta se vrátil ze služebky
a tak tak stihnul Štědrý večer.
Co to má být?
Eddie chtěl mít Vánoce se vším všudy.
No výborně.
Moji rodiče si užívali vánoční pohodu.
Dlouho jsme je neměli.
Jo, to je pravda.
Všechno je nachystaný na příchod Santy.
Víš, tati?
Jo. Santovi se to jistě bude líbit, synku.
Ten večer jsem byl celý natěšený.
Myslel jsem totiž, že na Santu Clause se může člověk spolehnout.
Vsadil jsem na něj všechno.
A na chvíli se zdálo, že jsem vsadil dobře.
Co tady kradete?
Ale pak se to zvrtlo.
Ne, tati.
Ale ne.
Chce nám pomoct!
To vůbec nebyl Santa.
Byl to ten chlápek z nákupáku v kostýmu a nepřišel dávat, ale brát.
A můj táta mu pořádně naložil.
Kvůli falešnýmu Santovi
byly tohle naše poslední společný Vánoce.
A tehdy jsem na tyhle svátky zanevřel.
A mimochodem, žádnýmu Santovi
nikdy neříkejte, kde bydlíte.
Tak fajn, lidi,
dáme si koledu.
SLÁVA, JE TU SNÍH
Fuj. Ach jo.
Já se picnu. Každá stanice?
Ach jo.
Ahoj, zlatíčko. Jak se dneska máš?
Bombově! Protože je Štědrý den!
No jo. Pravda.
Nechápu, proč nemáš rád Vánoce.
Ale jdi ty, nijak mi nevadí.
Nemám rád jen koledy, výzdobu,
skleněný koule, a světýlka,
a stromky a cukroví, zbytečný nakupování a tak.
Jsi fakt pako.
Stavíš se večer?
Ovšemže se večer stavím.
Přece bych nezapomněl.
Zlatíčko, mám tu druhý hovor.
Nashle večer.
- Pa, Mrzoute! - Pa.
- Moku, co je? - Veselý Vánoce přeje atlantská policie.
Potřebujeme našeho oblíbenýho vyjednavače.
Můžeš sjet k centru umění?
Jasně. Už tam jedu.
Moku, poslouchám. Co se děje?
Koukni se tam.
Chci vůbec vědět, co tam nahoře dělá?
- Jméno máme? - Ne.
Přistavíme ti žebřík?
Ne, zatím ne.
Dám ti vědět, kdy ho přistavit.
Dobrý den přeju.
Pěkný plnovous.
Takový bych taky chtěl. Jenže...
Mi ne a ne narůst. Jak se máte?
Kdopak jste?
Jsem Luther.
Luthere, já jsem Eddie.
Moc mě těší.
Jsi policajt, Eddie?
Ne.
Jsem psycholog.
Ze sociálky.
Dělám s policií.
Pomáhám policii s lidmi, co mají potíže,
ale nepotřebují potíže s policií.
Pověz mi, Luthere, copak tu děláš?
Chtěl jsem utýct před lidma.
To chápu.
K něčemu se ti přiznám, Luthere.
Na mojí práci
je nejdůležitější,
aby se nikdo, komu je smutno a chce být sám,
necítil smutný a nechtěl být sám.
Ale já smutnej jsem a chci bejt sám.
Jo, Vánoce jsou záhul.
Přesně tak.
Jako kluk jsi měl Vánoce hezký?
Měl. Vánoce byly nej.
- A tvoje máma vařila? - Jo.
Moje máma vždycky udělala pořádnou pečeni.
Jo, moje taky.
Maso křehký a šťavnatý?
- Bylo. - A příloha šmakovala?
- Šmakovala. - Jak jinak.
- Jo. - Bramborovej salát.
Bramborovej salát! Ten jsem miloval.
- S majolkou, nebo bez? - S majolkou.
Máš mě za barbara, Luthere?
Jdi do háje.
Máš smysl pro humor.
Co kdybychom zase slezli dolů na chodník?
Seženu ti místo v charitě Měsíček.
A třeba nebudou Vánoce takovej záhul.
Tomu věříš?
Já věřím v pečeni a bramborovej salát. S majonézou.
Kamarádi, tohle je Luther.
Chtěl by se upíchnout v charitě Měsíček.
Ať ho prohlédne Dr. Frawleyová.
A brnkněte i manažerce Noami
z Finneganovy hospody.
Ať mu pošlou pár plátků pečeně
s veškerou přílohou.
Tak jo.
Zítra ráno se za ním zastavím.
- Dobře. - Tak fajn.
Šťastný a veselý, Eddie.
To nevím, co je, ale zní to strašně.
Jo. To je lepší.
Štědrý večer nastává a pan kongresman Conrad Harp,
se dostavil, aby rozsvítil vánoční strom
přímo před budovou charity Měsíček,
která poskytuje dočasné útočiště
a péči lidem bez domova.
A hele. Luther. Bezva.
Pochutnej si na pečeni.
Strom vánoční je jako rozevřená náruč,
jež nás objímá o svátcích lásky a sdílení.
Pro mě je skutečným zázrakem Štědrého večera to,
jak z nás všech bez ohledu na věk
dělá malé děti.
Všichni jsme jedna velká rodina
a nejlepší dar
je pomoc těm, kteří z nás mají nejmíň.
Ale vážně.
Buďte oporou pro svoji rodinu, občané.
To byl inspirativní projev kongresmana Conrada Harpa.
Ahoj.
Čau.
Očividně prožíváš šok.
Vidíš snad duchy Vánoc minulých, přítomných i budoucích?
Velmi vtipný.
Ahoj, zlatíčko.
Čau, tati. Přinesli jsme ti vánoční baštu.
A jsi celá v rudý a zelený.
To kdybychom si někam vyrazili.
Musím dobře vypadat.
Vezmi to do kuchyně.
Díky. Neupustit.
Dobře.
Co to má znamenat?
To znamená, že si jsem jistá,
že bys večer nepřišel.
Nechci, aby naše dceruška byla na Štědrý večer zklamaná.
Zeptám se jinak.
Proč chodíme na párovou terapii,
když mi nedovolíš ti dokázat, že zabírá?
Ale, Eddie. Jen ti přihrávám.
A tu pečeni máš rád.
Je s bramborovým salátem?
A majonézou samozřejmě.
Víš co? Kašlem na terapii.
Co si vyrazit zatancovat?
Zní to svůdně.
Ale ne.
Musím ještě na nákupy.
A prosím, vrať mi ji do půl deváté.
Počkej. Ty odcházíš?
Jo.
Tohle je poprvé za skoro dekádu,
kdy táta o Vánocích nemaká.
Jen ať si naše dcerka užije tátu.
Jen ať si dcerka užije tátu.
Víš, jak miluje Vánoce.
- Jo? - Já vím.
- Tak se bav. - Chápu.
Znáš mě. Samá zábava.
Dobře. Pa, zlato. Nashle později.
- Pa, mami! - Dobře se bav.
To jídlo dej do lednice.
Jinak ho táta nechá celou noc na lince.
Tak moment.
Pořád nechápu, proč máme tyhle
směšný převleky.
Líp splynete.
Je Štědrý večer.
Což je na mém plánu geniální a zároveň jediná vada.
Normálně k lidem domů nemůžete.
Ale takhle vypadáte jako koledníci,
jenže pro mě vybíráte peníze.
Jo, je to vánoční kamufláž.
- To sedí. - Ne, to vůbec.
Ne.
Tak jsem to chtěl nazvat.
Díky.
Tady je seznam lidí, které připravíte o peníze.
Ten iPad se nesmí ztratit.
Je na něm úplatkářské menu.
Pověz mi,
má tvoje máma nějaký nový kamarády?
Jaký?
Takový ty kamarády, co jí vodí na večeře
a berou ji kolem ramen při koukání na televizi?
Jo, ty myslíš Rogera?
- Máš zelený... - Ne.
Kdo je Roger?
Ten s kožichem a malýma očkama. Vypadá jak Bruno Mars.
Roger bude asi pěknej blb.
Roger je můj křeček, tati.
Jo ty mě taháš za fusekli?
Dneska myješ nádobí. Je to jasný?
Hele, koledníci!
Není to krása?
Jako když škubeš kachnu zaživa.
Zlato, musím jít k sousedům nakrmit kočku.
Jsou v Cancúnu.
Chceš se přidat?
Šla bych, ale v telce je má milovaná pohádka.
Hned budu zpátky. Nikam nechoď.
A buď na Bambulku milý, jinak papat nepřijde.
Bambulka jí říkat nebudu.
Jsem dospělák. Budu jí říkat kočko.
To není tak roztomilé.
Jak to, že ti ukradl ten iPad?
A je vůbec uvnitř?
Ovšem že je uvnitř.
Je v něm sledovač.
Tak tam pro něj vlítnem.
Počkat. Kdo to je?
Nevím, ale vypadá jak John Legend.
Bambulko.
Bambulko!
Na, čiči, čiči, čiči!
Kočko! Kde jsi?
Já se jmenovat Bambulka, taky zalezu.
Kde jsi?
Neměl jsem se o Díkuvzdání tak přecpávat.
Jsem jako žok.
Zadek jak valach. Takže jsem se šprajcl.
Prozradíte mi, co to vyvádíte v komíně mého souseda?
- Ty mě vidíš? - Jo. Vidím.
Copak tu vyvádím?
Visím vzhůru nohama.
Hraju si na netopýra.
Co je i Princ. Ale jménem.
Ten zpěvák.
Nechápu, o čem mluvíte. Ale musíte ven.
Lítáte v průšvihu, ale pomůžu vám.
To by mi bodlo.
Na tři?
Raz, dva, tři!
Byl jsem fakt šprajclej.
Krapítek jsem nám přibral.
No nic. Zapomeneme na to?
Nechci, aby se vědělo, že jsem se šprajc v komíně.
Čeká mě ještě dlouhá noc.
Mám napilno, jak vidíš. Musím jít.
Cože? Slyšíš mě vůbec, chlape?
To je cizí lednice.
Neznaj pravidla, časem prověřený zvyky?
Co?
Kapary? Mají tu kapary? Ale žádný pečivo, jen samý konzervy?
- Co to tropíš? - Hledám tu vánoční cukroví.
A oni tu žádný nemaj.
Teda ňáký nemaj.
Žádný...
Tyhle dvojitý zápory
vůbec nechápu.
Ty jo?
Žádný takový.
Vloupal ses do domu mých sousedů.
Zdáš se mi trochu zmatený.
Víš vůbec, kde jsi?
Mohl bych si tě prohledat?
Na mě nesahej.
Jsi snad policajt?
Ne, ale dělám pro policii.
To jsem si myslel,
protože na policajta nevypadáš.
Vypadáš jako chlap, který prodává kopírky lidem, kteří kopírky nechtějí.
Koukáš co? Vidíš to? Atlantská policie.
Jo, já to blbě vidím.
Brejličky jsem si nechal v saních.
Ne. Mám je tady.
- V saních? - Jo.
Mám sáně.
Není to nasnadě?
Saně?
Dobrá, zkusím ti osvěžit paměť.
„Do svých saní vsed, na své soby hvízdl
a vyrazili vpřed, na vánoční jízdu.“
Dost! Přestaň.
Co děláš v domě mých sousedů?
Já tady doručuju Manningovým dárky.
Ty znáš Manningovy?
Jistě že znám. Teď jsou na dovolený v Cancúnu, ne?
Uvidíš, že se vrátěj s trapnými copánky,
což se Afroameričanům stává.
Čeká mě dlouhá noc.
Už jsem se zasekl u jednoho klienta,
a teď jsem se šprajcnul tady.
Zajímavý fakt, říkám jim klienti.
Tak já jdu. Musím jim doručit dárky.
Chlape, dej pokoj. Prohledám si tě. Pro jistotu.
A víš co, hochu? Do toho. Prohledej.
Ale jsem lechtivej.
- Čelem vzad. - Tak fajn.
Mám celou planetu, doručuju.
Všechno hezky spí.
Co je tohle?
Přece mrkve
Jakože na svačinu.
Moje paní chce, abych jedl zdravě.
Myslí, že se pak nebudu cpát cukrovím.
Zatím jí to nevyšlo.
Fakt smutný.
A jmenuješ se?
Jmenuji si Nicholas Center Claus.
Nicholas Center Claus?
Řeknu to pomalu.
Center Claus.
Jo, jako Santa Claus.
- Jo. - Roztomilý.
Ale že ti to trvalo.
A co je tohle?
- Seznam hodných a zlobilů. - Je to iPad.
Tak. Jdeme s dobou, ale ctíme tradici.
Jen ho nemůžu odemknout.
Nejde odemknout.
Nechce rozpoznat můj obličej.
Zkusím ten tvůj. Tvůj taky nepoznal.
Budu improvizovat.
Mám zpoždění.
Jestli nebudu do svítání doma, moje paní bude běsnit!
Na dochvilnost si potrpí.
Zavezu tě k doktorovi.
A pak si řekneme, co dál.
To ne. Zavolám šéfovi.
Ne. Já mu zavolám.
- Tati, děje se něco? - Vše je v pořádku, zlato.
Jen odvezu tady toho pána k doktorovi.
Zavolám mámě, ať si tě vyzvedne.
Cože? Teď?
Já vím. Ale ten pán potřebuje pomoct.
Ahoj. Ty jsi Charlotte, že?
- Jak to víš? - Jo, co jste zač?
Ale no tak.
Vidíš to oblečení a nevíš, kdo jsem?
Ale co ty černý fousy?
Jo. Nemyslíš, že když se vydáváš za Santu,
že bys měl mít bílý plnovous?
Bílej plnovous je mýtus.
Začali s ním Skandinávci.
Každýmu nakecali, že Santa má bílej plnovous,
a všichni jim to zblajzli.
Tak jo, fajn! Mám je nabarvený.
Procházím krizí středního věku.
Je mi 1462 let.
Jestli chci vypadat mladší aspoň o tři roky, tak snad můžu.
Ty jsi Santa, jo?
Kdy ses narodil?
Ty jsi ale zvídavá.
Narodil jsem se v roce 200.
A kde?
- Někde v Malé Asii. - Co je Malá Asie?
A nedáš pokoj.
V Malé Asii se dnes nachází Turecko.
Jak to, že mluvíš tak dobře anglicky, když jsi původem Turek?
Jsem polyglot. Mluvím 172 jazyky a dialekty.
Zlato, zavezu tě domů, a pak se postarám o pana Centera.
O Nicka.
A víte vy co? Pomoct potřebuju.
Přivolat soby.
Tak soby. A co je s nimi?
No, Hopsal nesnáší samotu.
A Tanečník nám nějak nežere.
Jo, někdo tam s ním je. Co máme dělat?
Dr. Galoše říká, že má střevní chřipku. Já nevím.
- Dr. Galoše? - Jo, Galoše.
Je to nejlepší tučňáčí doktor na Severním pólu.
Ale tučňáčí není proto, že léčí tučňáky,
ale protože je to tučňák, co je doktor.
A teď sledujte. Přivolávač napájí víra ve Vánoce.
Koukněte se na oblohu.
Na vlastní oči uvidíte saně tažené
osmi statnými a krásnými soby.
Asi špatně spárovaný Bluetooth.
Zlato, jak sama vidíš, ten pán potřebuje péči.
Snaží se z nebe přivolat soby.
Zavezu tě k mamince, a pak odvezu
toho pána k doktorovi.
A víš ty co? Prohlídnout se nechám rád.
Soby si přivolám později.
Jo. Vždyť to říkám. Celou dobu.
Co to je?
Zajímavý fakt číslo dvě. Potím třpytky.
To je úžasný.
Kometo, Bouře.
Dost. Už to přeháníš.
Znáš mýho spolužáka Davida Bankse?
Jeho táta říká, že Santa je černoch.
Že jen popletli dějepis.
Malýho Daveyho Bankse mám rád. Letos vážně sekal dobrotu.
Bude jeden z mála, kdo letos nedostane karfiol.
- Karfiol? - Jo.
Kvůli změně klimatu jsem přestal dávat zlobilům uhlí.
Oni ho pálili, a to není ekologický.
Takže když zlobíte, dostanete karfiol.
Tati, fakt je to Santa!
Mý pravý jméno je Nicholas Center-Claus.
S pomlčkou.
Mám i příjmení svý paní.
Na pólu jsme progresivní. Musíme jít s dobou.
Mám i spoustu přezdívek. Třeba Mrazík,
nebo děda Mráz, nebo Rou-hou-hou.
Nejradši mám Dárek Nedárek. Třetí.
Dobře, když jsi Santa Claus,
tak mi řekni, co chce Charlotte k Vánocům?
Tak zaprvý chce tričko, co hraje hudbu, viď?
Zadruhý, chce panenku Anny a Elsy z Ledovýho království.
Potom dětskou sadu na líčení.
A nakonec ještě růžový skútr.
Přesně tak! Slyšíš tati?
Každá osmiletá holčička chce dětskou sadu na líčení.
Eddie, nemáš u sebe nějaký cukroví
nebo něco podobnýho?
Klidně i sušenku, pišingr nebo müsli tyčku.
Něco sladkýho. Podívej, mám lejstro od doktora,
- že musím doplňovat cukry. - To ti vypsal ten tučňák?
Ne, můj druhej doktor. Dr. Tlapka.
Škrábe jako kocour, protože Dr. Tlapka je kocour, ale i doktor.
- Odkud jsi to vytáhl? - Přece ze svý tajný kapsy.
Ale já tě prošacoval.
Jo, proto se tomu říká tajná kapsa.
Mám v ní spoustu věcí.
Žrádlo pro soby a taky výstražnou trubku.
A odstraňovač pozlátek,
no spíš štětec, kterým se daj pozlátka omést.
Jde to raz dva. Je vám jasný, že promeškám rozvážení dárků?
A to by bylo poprvé za tisíc let, kdy bych Štědrý večer promeškal.
Promiň, Nicku. Můj táta Vánoce nesnáší.
To nic, Charlotte. Má pro to důvod.
Jak to myslíš, že pro to mám důvod?
Co to znamená?
Eddie, já vím všecičko.
A to není slogan.
- Ne, to je fakt! - Moment.
Co je to za pach? Cítíte to taky?
- Co to je? - Jaký pach?
Těžko říct. Voní to jako...
Jako skořice.
- To budu já. - Jak jako ty?
Zajímavý fakt, teď už číslo tři.
Santovy prdy voní skořicí.
Jak prosím? Cože?
Hele! Tamhle je.
- Zastavte. - Co?
- Zastavte! - Ne.
Šibe jim snad?
To ne!
Kdo to je?
Já bych řekl, že sněhulák, skřítek a louskáček.
Jako by mi z dílny vypadli.
Co se tak couráš? Jeď!
- To ne! - Zapomněls odbočit!
Ne! Vždyť nám ujede.
Setřásli jsme je. V pohodě, zlato?
- Jo. - Co to mělo být?
Sám víš, jak lidi na Štědrej večer vyváděj.
To se děje pořád.
Ach jo. Ne. Tohle mi teď nedělej.
Já se fakt picnu.
- Haló? - Ztratili jsme ho.
Jak se to mohlo stát?
Těžko říct. Je to dlouhý večer, pane.
Víš, co je ještě dlouhý?
- Nevím. - Tresty odnětí svobody.
Pane kongresmane...
Takže se nebudeme trápit tím, co se stane,
když se ta věc dostane tam, kam nemá. Takový čurbes.
Já vím. Odpusťte, pane.
Polévka s párkem. Rybí prsty. Krocan z konzervy.
Takové věci se servírují ve vězení,
kam nás šoupnou, když nenajdete ten iPad.
Počkejte moment.
Je tu pár mých voličů.
- Najdem ho. - Už mlčte.
Najít.
Schopnosti na to máte.
Přiveďte mi toho Santu Clause.
Vydržte. Zavolám nám taxík.
Hned to bude. Tohle zmáknem.
Půjčil bys mi telefon? Ten můj něco ruší.
Já mobil nemám.
Když chci někomu poslat zprávu, zavolám si papuchalky.
Předvedu.
Papuchalci!
Papuchalci.
Už si vzpomínám.
Dal jsem jim na Vánoce volno.
Uděláme to takhle. Odvezeme tě na policejní stanici.
Mám tam kamaráda jménem Bobby Carlata.
Chodili jsme spolu na střední. Teď je to detektiv.
Odveze tě do nemocnice.
A tam ti pomůžou. A bude to.
A my dva pojedem k tvojí mámě a počkáme na ni.
Jak může ještě nakupovat?
Nákupy na poslední chvíli má nejradši.
A mně to neva. Kup, mami, kup.
To se mi líbí. Kup, mami, kup.
- Kup, mami, kup. - Kup, mami, kup.
- Klidně pusť chlup. - Klidně pusť chlup.
- Vykup každej krám. - Dárky přines nám.
- Kup, mami, kup. - Kup, mami, kup.
Já zírám. To bylo fajn.
Jste vážně sehraná dvojka.
- Je úžasná. - Moc hezký.
Až tě tam dovezu, prokážu ti službu.
Bobbymu vůbec neřeknu
že ses do toho domu vloupal komínem.
Jen mu dám najevo, že jsi trochu popletený pán,
co prochází krizí a potřebuje vyšetřit.
Chápeš, jak to myslím?
- Jo, já to chápu. - Tak jo.
Víš, kdo potřebuje pomoct?
Bobby Carlata, tvůj spolužák.
Miluje modely vláčků.
Každý Vánoce mu jeden naděluju.
Nechce, aby nikdo na policejní stanici věděl,
že nejradši sedí doma a hraje si s vláčkama.
Chápeš?
Jo, chápu.
Jako když si ty, dospělej chlap, hraješ na Santu.
Tak nějak?
Máš něco?
Ne, ztratil se. Počkat. Tady je.
- Máme ho. - Kde?
Poblíž. Na semaforu vlevo.
Ahoj, jak se vede?
Volám jen tak.
Hele, fakt si to užívá.
Opravdu? To je skvělý.
Napadlo mě, že až mi ji předáš,
mohli bychom si dát drink.
Našla jsem jeden recept na Peprmitiny.
Okraj sklenice obalí drceným lízátkem...
To mi zní báječně.
- Možná se trochu zpozdíme. - Počkat. Proč?
Dcerka si užívá tátu. Jak jsi říkala.
Dcerka si užívá tátu.
Tak jo. Nákupy na poslední chvíli jsou za mnou,
těším se na ta Peprmintiny.
Jo. Těším se.
Tak jo. Pa.
Teď už vážně musíme jet domů.
Naši žijí odloučeně.
- Chodí na terapii. - Charlotte.
Eddie, za to se stydět nemusíš. Terapie je dobrá.
S mojí paní na ni taky chodíme.
Budu hádat. K tučňákovi.
Ne. Náš terapeut není tučňák, Eddie.
Je to mrož. Arturo Rozeklený.
Rozeklený?
Dr. Arturo Rozeklený.
Hele, Eddie, i s mojí paní míváme nesoulady
Jsme svoji už staletí.
Každý pár má problémy.
- Staletí! - No a co vás trápí?
Do to ti ale vůbec nic není.
I já to chci vědět.
Proč se s mámou neshodnete?
My se shodeme a jak.
Akorát že někdy lidi...
K sobě přestanou pasovat. Chápeš?
Ale uznávám,
že mě mrzí, když je z toho smutná.
A rozhodně nechci tvojí mámě lhát.
Ale o pár věcech by vědět nemusela.
Třeba, že jsme jeli do centra.
- Musím jít. - Nicku!
Nicku!
A máme ho.
- Vystup, Charlotte. - Ale co jeho pytel?
Na ten se vykašli. Ten pán potřebuje pomoc.
Jdem tam.
Poslouchej, zlato. V žádným případě se mě nepouštěj.
Neboj se. Budu tě bránit.
Je jich tu nějak hodně.
Pardon.
Kde máš převlek?
Nemám. Pardon.
Tady je to skvělý.
Mně to spíš připadá jak zlý sen.
Musíme ho rychle najít, ať můžeme jít pryč.
Jdem na to.
Tak jo, panstvo. Zdaleka nekončíme.
Máme pro vás zvláštního hosta.
Má pro vás starej dobrej cajdák.
Určitě se bude líbit.
Vidíš ho někde?
Vidím ho všude kolem.
Nepoznám, který je on.
A mám tě!
Sleduj, tati.
S dovolením.
Dovolte. S dovolením.
Hej, Nicku!
Hej, Nicky. To jsem já, Charlotte.
Ahoj. Pojď sem ke mně. Pusťte ji.
Co to děláte?
Ukaž, jak trsáš!
To je má dcerka. Co to má bejt?
To je působivý, ale já ti ukážu, jak trsáme na Severním pólu.
Tomuhle se říká vánoční shimmy.
Jo.
- Zlato. Hej! - Tati, pojď sem.
Jo. Může.
Zlato, co to tu děláš?
Dělej to, co já. Užij si to trochu.
Vánoční shimmy.
Dobrý.
Eddie a Charlotte, co kdybychom odtud zmizeli?
Tati, sleduj.
Ne.
Já letím.
- Skočte, pane. - Nebojte.
Jo.
Neměli jste mě taky chytit?
Běž!
Kdy už tenhle večer skončí?
Nemohl utéct daleko.
Nemůžem ho nechat jít?
Já ho chci nechat jít a odvézt tě k mamince,
- ale nejde to, chápeš? - Proč?
Protože nejdůležitější na mojí práci je,
aby se nikdo, komu je smutno a chce být sám,
necítil smutný a nechtěl být sám. Chápeš?
Ale on není smutný a nechce být sám.
Je to ten nejšťastnější a nejveselejší strejda, jakýho znám.
Jsi moc malá, abys to pochopila.
Nejsem.
Tobě na něm vadí, že je to Santa Claus. Nesnášíš Vánoce.
Není to Santa Claus, protože Santa neexistuje...
Jedeme domů. Což jsme měli udělat už dávno.
Podívej se!
Pamatuješ? Potí třpytky.
Nicku. To bylo super. Byl jsi úžasný.
Díky. Chce se mi říct, že jste mi chyběli,
ale neviděli jsme se sotva 10 minut.
Ahoj, Edwarde.
Co to mělo znamenat?
Myslíš ten fenomenální výstup?
Bylo to vážně fajn. Mikrofonu neodolám.
A umím všechny žánry. Umím R&B a taky jazz...
Nemluvím o tom tvým vystoupení.
Ale o tom, jak jsi vyskočil z jedoucího taxíku.
Před kým to utíkáš?
Jo to. Tím se netrap.
Charlotte, podívej se. Tohle trefili dokonale.
Takhle to vypadá na Severním pólu?
To si piš!
Trefili i výrobnu lízátkových hůlčiček.
Vypadá báječně, ale...
Chybí jim tam madam Žraloková.
Kdo to je?
Ta vynalezla hůlčičky.
Její táta byl starý a už nemohl chodit.
Kotníky mu nesoužily.
Tak mu vyrobila z karamelu berličky,
ale ty nebyly tak bytelný, no...
Tak mu místo berlí vyrobila hůlčičky.
Přesně tak. Jsou to lízátkový...
- Hůlčičky. - Hůlčičky.
Můžeš na slovíčko?
Klidně na celý odstaveček.
Snažím se mít s tebou soucit.
Chci ti pomoct, ale nemůžeš mý dcerce dělat v hlavě guláš.
Je to milá dívenka, jen příliš důvěřivá
a má divokou představivost.
Tak si to ujasníme. Ty si myslíš,
že to nejsou kladný vlastnosti?
Ne, pokud jim kvůli nim hrozí zklamání.
Život je boj. Jako táta ji musím chránit.
Rozumíš tomu?
Jo.
Rozumím tomu, že potřebuje k Vánocům štěně.
- Tak. - Štěně?
Ale já nechci k Vánocům štěně.
Potřebuješ ho, protože štěňátka jsou roztomilý a hebký.
Když tě tísní smutek, zboří smutný zdi láskou.
Milujou jak buldozer.
- Buldozer je bezva jméno pro štěně. - Jo.
Ale já nechci k Vánocům štěně jménem Buldozer.
Ale já bych si ho přála.
Charlotte, prosím tebe.
- Nicku! - Pojďte. Za mnou.
Nicku. Stůj.
Nicku.
Vím, že nikdy nedáš odpověď přímo.
Ale kdo nás to pronásleduje?
Nevím. Opravdu ne.
Ale jedno vím jistě. Na světě jsou dvě miliardy dětí,
které čekají, že jim dneska dovezu dárky.
Když říkáš. Fajn. Ale teď si zavoláme Uber.
Snad mi už bude fungovat mobil.
Pokryl jsem ho třpytkami. Nemáš zač.
- A kdys to provedl? - V tom taxíku.
Když nás pronásledovali ti zlouni.
Nic takovýho už mi nedělej, jinak...
Slyšel jsi mě?
Santo! Haló!
- Nicku. Kam to běžíš? - Máme tu odvoz.
Tati, máme tu odvoz.
Jakej zas? Kam to...
Co to zas tropíš?
Odvezou nás do bezpečí. Místa mají dost.
Charlotte, nastup.
Do auta k cizím lidem nenastupujem.
Ale Eddie, ti nejsou cizí. Já je přece dobře znám.
- Vidíš? Nick je dobře zná. - Stůjte!
Honem, Eddie. Musíme odtud zmizet.
- Zpátky. - Nastup si.
- A mám vás! - Jo.
- Jste to vážně vy? - Jo. Z masa a kostí.
Tohle je splněný sen. To je úžasné. Je v našem autě.
Odkud máte ty boty?
Nevěřím svým očím.
- To je Santa. - Já vím.
Promiňte, můžete nás vzít na policii? Young Boulevard 1045.
Ani náhodou.
My jsme Truckleovi. Já jsem Sonia.
Tohle jsou Kayleigh a Diego. A za volantem sedí Martin.
Šťastné svátky, señor Claus.
Šťastné svátky i vám.
Upřímně vám musím říct, že vás moc rád poznávám.
Já myslel, že se znáte.
Vím, co jsou zač. Jsou to mí fanoušci.
- Největší fanoušci. - Číslo jedna.
- Obří. - Superfanoušci.
To si dám líbit!
- Truckleovi, řekněte „H“. -„H“.
- A teďkon „Ou“. -„Ou“.
A teď se mnou. Hezky třikrát dokola, co z toho je?
Hou, hou, hou.
Vánocujem!
- Proboha. Dobrý. - Drahý.
- Neměj strach - Opatrně!
Dneska večer se nevybouráme.
Máme vzácný náklad a děti.
Jo, dobře. Vánocujete, ale co děláte?
Čím se jakože živíte?
Sledujeme Santu.
- Sledujete Santu? - Jo a všude.
Koukám na všechny ty přístroje tady.
Tak jste mě našli?
Jo. To je moje práce.
Naše Kayleigh je hlavička. V počítačích se vyzná.
Každé Vánoce hackne systém NORAD,
a sledování může začít.
Dneska jsme zjistili, že je Santa kousek od nás.
Byli jsme v řecké taverně Tommyho Tom-Toma
a jedli tradiční sponokopitu.
- Spanakopitu, drahý. - Ta taverna je na Amber Street.
Už vím. Tommy chtěl k Vánocům nůž na kebab
a vertikální gril,
protože jeho starý grily už dosluhujou a jde z nich vedro.
To je Santova stopa.
- Vidíte, jak se pohybuje spolu s námi? - Vymakaný.
Promiňte, ale nepůjčili byste mi někdo mobil?
Musím zavolat na policii. Můj mobil je...
Co se s ním stalo?
- To mi udělal on. - Přiznávám se.
Je překrásný.
- Třpytky. - Ty třpytky.
Prosím nepoňoukejte ho.
Teď je ta správná chvíle pustit si písničky,
co jsem nachystala, až najdeme Santu.
- Ne. To není potřeba. - Pusť je!
- To vůbec nemusíte. - Pusť je, Kayleigh.
Ne. Nepouštěj to. Není důvod.
Povězte nám něco o sobech, co nikdo jiný neví.
Nastražte ušiska. Prozradím vám zajímavý fakt o Santovi číslo čtyři.
- Ach jo. - Všichni víme, že moji sobi létají.
Ale oni umí i jiný věci. Umí parádně balit dárky.
Vyrábějí domácí těstoviny.
A jaký mi vaří guláše!
Úplně se rozplývaj na jazyku.
Ale nejschopnější jsou
v obraně Santy Clause.
No fakt. Jsou vycvičení v bojových uměních.
Kdo si dovolí na Santu, ten má co dělat se soby.
Vážně?
Jo a ještě něco. Nemaj rádi koledy.
To snad ne.
Nejradši mají ústřední melodii z filmu Rocky.
- A kdo ne? - To je nesmysl.
- Je to tak. No nic, vysedám. - Hej.
- Hej! - Santo.
Už zase. Proč to pořád dělá?
Koule popadaly ze stromečku, drahá.
Kapr nám vyskočil z vany.
Hej! Poslouchejte. Neurazili jsme Santu Clause svojí zvídavostí?
Char, vystup.
Já vám říkal, že to není Santa Claus.
Ovšem že je. Hodíme vás na tu policii.
Ne. Netřeba. Vánocujte dál. Mějte se.
Nemlátit dveřmi!
Jste na seznamu zlobilů!
Jak mohl zase vyskočit z jedoucího auta?
Tati, nepůjdeme Nicka najít?
Ne. Já myslím, žes měla pravdu.
Možná ho necháme jít.
Jestli si chce hrát celou noc na Santu, ať si hraje.
Nikomu tím neubližuje, no ne?
Neříkal jsi, že nejdůležitější na tvojí práci je,
aby se nikdo, komu je smutno a chce být sám,
necítil smutný a nechtěl být sám?
A neříkala jsi ty, že je to šťastný a veselý strejda?
Vzpomínáš si?
Jen myslím, že potřebuje pomoc. Ať je to Santa, nebo ne.
Poběž, tati!
Nicku! Co se zas děje?
Já si uvědomil, kde jsem.
Řekl jsem si: „Moment, tady mám společníky.“
A že se u nich zastavím, ty zavoláš na policii a doplníme zásoby.
Kdo je tam?
To jsem já. Prezident Klaus.
- Proboha, Nicku! - Tak pojď, tati.
Nezavoláme mu telefonem tu pomoc,
co potřebuje?
Snad ti tvoji kumpáni nejsou kriminální živly.
Ale jdi ty, moji společníci nejsou žádný živly.
Vyrábějí pro mě hračky.
Tati, slyšíš? Prý vyrábějí hračky.
Podívej, Eddie, já to chápu.
Nevěříš, že jsem ten, kdo jsem. Fajn.
Ale dovol mi ti ukázat něco, co změní tvůj názor.
Pojď se mnou.
Nazdar. Jsou Vánoce.
Nejkouzelnější svátky z celýho roku.
Myslíš si svoje, že jo?
Jen tak v něco nevěříš, ale já těch bezvěrců už zažil.
Stačilo jim ukázat tady ten sklad plný hraček
a rychle obrátili. Uvidíš sám.
Až všechny ty hračky uvidíš, budeš s toho natuty hin.
Nicku, kde jsou ty hračky?
Jo, Nicku, kde jsou ty hračky?
Jo, ty hračky.
Ty jsou fuč, skřítci je doručujou,
protože v Austrálii už Štědrý den končí.
Možná je tam už odpoledne.
Možná druhý den. Časový pásma mám popletený.
Člověk by myslel, že je mám v malíku, ale jsem děsnej.
Gerald and Lucille vám to vysvětlí.
Pojďte dál, představím vám je.
Tady jsi. Chlape.
Vyexpedovali jsme, tak jsme začali slavit.
Už slavíte. Proto jsou jsou hračky fuč.
Ahoj, Nicku.
Kdo je ta roztomilost sama?
Ta holčička je Charlotte, a to je její táta Eddie.
Eddie na mě nevěří.
Fakt ne? Jste Claustrofob.
Co že jsem?
Claustrofob. Bojíte se Santy Clause.
Znovu se vás zeptám. Kde to vůbec jsme?
Pochop, Eddie, že máme dvě miliardy rodin.
Ve 160 zemích světa se slaví Vánoce.
No a co?
V každé rodině je 1,8 dítěte.
Nick musí obdarovat bambilion dětí.
- Bambilion? - Je to šílené, že?
To je. A šílených věcí tu máme víc.
Všechny ty hračky na Pólu nevyrobím.
- Tak outsourcuju. - Přesně tak.
Santa má zastoupení v každém městě.
Říkal jsi na Pólu?
Jo, na severním.
Jo, Lucille, nemáš nějaký cukroví?
Byl jsem na testech.
Mám nedostatek cukru v krvi. Musím něco slupnout.
- Jestli máme cukroví? No jasně. - Jo.
Jdeme do kuchyně. Pro cukroví.
Tati, jdem taky!
Geralde, Lucille, letos jste se vážně překonali.
Takovýho cukrovíčka. Sliny se mi sbíhají.
Mám dovolený jen dva kousky,
ale možná to dnes poruším.
Ale pak budu muset volat svýmu dietetickýmu poradci,
a můj poradce je lumík. Když uslyší špatnou zprávu...
- Vrhne se z útesu? - Přesně tak.
Charlotte, viděla jsi někdy takové cukroví?
Nechceš si taky zamlsat?
Tati, můžu si zamlsat?
Ne. Jak to myslíte?
Jsem rád, že se ptáš.
Dělá se to tak, že si vybereš kousek čerstvého cukroví,
dáš si ho takhle k puse, a potom...
Mlsáme, panstvo.
Jen jíte cukroví.
Máte tu telefon, který bych mohl použít?
Je tamhle v budce.
Takový telefon jsi ještě neviděla.
- Haló? - Ally, to jsem já.
- Ahoj. Kde vás mám? - Kde nás máš?
Měli jste tu být v půl devátý.
Brzo dorazíme, jen to bereme oklikou.
- Oklikou? - Ne.
- Brzo budeme u tebe. - Kde vůbec jste?
Jsme v centru.
Tak pozdě večer? Co děláte v centru?
Kde je Charly?
Stojí tady vedle mě. Je to pracovní.
Proboha. Našel sis způsob, jak na Štědrý večer pracovat.
- Ne. Tak to není. - Jediný večer, Eddie.
Chápu, že ti nevadí, když jsem zklamaná já.
- Ale chudinka Charlotte. - Chudinka?
Ta si ten večer náramně užívá.
Dám ti ji k telefonu.
Řekni mámě, že jsi v pořádku a že nejsi zklamaná. Dělej.
- Čau, mami. - Zlato, ahoj. Jsi v pořádku?
Jsme se Santou Clausem. Má doktora tučňáka.
A potí třpytky.
A má i kamarády, Lucille a Geralda.
Jsou to lidi, ne skřítci.
- Nechce mi dovolit mlsat. - Dobře.
Dej mi ještě tatínka, prosím.
Všechno je fajn. Jak říkám.
- Dovez ji domů. - Jasně.
A víš co? Zapomeň na Peprmintiny.
Chápu.
Vím, čím to je. Do přivolávače ti napadaly
drobky z perníku.
I když to by vadit nemělo.
Kde jsi přišel k tomu chlápkovi?
Můj večer začal celkem normálně.
Nejdřív jsem chtěl objet ty,
kteří nejsou na svátky doma.
Harfovi měli být na Floridě.
Aspoň to jsem si myslel.
Tady je seznam lidí, které připravíte o peníze.
Nikdy bych nečekal, že vyruším zkorumpovanýho kongresmana,
kterýho uplácej, aby zavřel charitu Měsíček.
Heslo je 4-2-7-3.
Jako mý jméno. Harf.
Jedna ze zastávek je ta charita,
kde jste dneska rozsvěcoval vánoční strom.
Správně, charita Měsíček.
Pan Marty Plaseck mi dá úplatek, aby mu město ten pozemek přenechalo.
Co bude dělat s útulkem pro bezdomovce?
Nechá ho přestavět na další pneuservis.
Co na to říct? Jsem neřád.
Jo, ten chlápek byl fakt neřád.
Pustil jsem si muziku, jako pokaždý, když jsem v prázdným domě.
Pane!
Co tu chcete?
Vy mě vidíte?
Jo.
A co tu děláte?
Co tu dělám? Já jsem tu doma.
Vy jste tu doma?
To máte tak. Já jsem od plynařů.
V převleku Santy?
Poněvadž my...
Měníme přístup.
Jsme vstřícní vůči rodinám.
A tak se oblékáme podle svátků.
Takže třeba o Velikonocích jsem za Zajíčka.
O Halloweenu, jdu za Draculu, toho starýho
s tím děsným účesem a s těmi kly.
Snažíme se cílit na děti,
poněvadž děti jsou naši budoucí odběratelé.
Děti jsou naše budoucnost!
A dost!
Jo.
Snad máte rádi karfiol.
Za ním!
A od tý doby mě jeho nohsledi naháněj.
To si děláš legraci.
Všechno, co jsme museli s mou dcerou dneska zažít,
je kvůli zpackaný krádeži?
Eddie, nemluvím o zpackaný krádeži.
Já si celou dobu myslel, že jsi zmatenej.
A že potřebuješ pomoc.
Jenže ty jsi obyčejnej lump.
Cože? Tak moment, hochu.
- On to tak nemyslí. - Ovšemže myslím.
Ti lidi tam venku,
co nás vytlačovali ze silnice,
tě celou noc nahánějí, protože ses je pokusil vykrást?
- On nikoho nevykrádá. - Zmlkni, Willy Wonko.
Hej. Zklidni se.
Chápeš to úplně opačně, jasný?
Já neberu, já dávám.
Taková šaráda. Celej tenhle večer je podvod.
Končím. Mám vás dost. Jdeme, zlato.
Vždyť to nebylo tak špatný.
Ale bylo. I to cukroví.
- Ne! - Jo!
Jo!
Přesně to jsem hledal!
Večer ještě nekončí.
- Je spravený. - Díky.
Bobby, zažil jsem příšerný večer.
Hotová noční můra. Jo. Dám ti adresu.
Nedělej to, tati.
- Charlotte, prosím. - Ne.
Perry Street 259, Atlanta, Georgia, 30316.
Vážení, hezky jsme se pobavili,
ale cirkus zavírá.
Všechny vás nechám vyšetřit.
A to i vás, dámy. Přestaňte tančit. Kabaret skončil.
Nedal byste si Karamelový koktejl koledníků?
- Kde je Nick? - Na střeše.
Volají sobi. Gerald mu pomáhá,
protože Nick musí rozvézt dárky.
Požádal mě, abych vám dala tohle.
Geralde, děkuju za všechno.
A obzvlášť za cukroví. Za chvilinku se mě zbavíš.
Rád ti pomůžu, Nicku. To víš dobře.
Proč ten přivolávač nefunguje?
Měl by.
Já vím, proč ten krám nefunguje.
Eddie na mě nevěří.
Nicku.
Je po všem. Končíš.
Už se můžeš přestat přetvařovat.
Vy jste doopravdy bezvěrec.
A dost. Prosím, nezačínejte.
Asi jste staromilec.
To vy máte ještě fax a vytáčecí telefon.
Doporučuji vám spolupracovat.
Zítra ráno se spousta lidí vzbudí
a zjistí, že se Vánoce nekonaly. Kvůli vám.
S tím se nějak srovnám. Víte proč?
Protože mám mnohem radši Díkuvzdání.
Odvezte ho.
- Co budeme dělat teď? - Improvizovat.
Vyhlásil jsem pátrání po tom SUV,
ale bez poznávací značky to bude těžký.
Můžu ti ho tu nechat, než ho policie obviní?
Chci odvézt Charlotte k mamince. Moc by mi to pomohlo.
Nemusíš se zdržovat.
Chvíli po tobě volal ještě někdo.
Detektivové Jack Finer
- a Zachery Strome. - Těší mě.
Makají pro vedlejší okrsek.
Toho tvýho pachatele
hledají pro řadu vloupaček.
- Ron spláče nad výdělkem. - Ron?
Ron Campbell, alias Kominík.
Máte nějaké jeho věci?
- Jen tohle. - Co to je?
Přivolávač sobů.
- Eddie, co se stalo? - Stalo se,
že nejsi Santa Claus.
Jsi Ron Campbell.
Bytař z Atlanty. Ale to ty víš, že jo?
Přezdívek mám kupu, ale tuhle ne.
Říkají mi Victor Van Vich,
občas Freddy Krueger, Krbolez, to je dobrý,
anebo má oblíbená, Fousatej Ježíšek.
To mi pomáhá v Evropě v zemích,
kde Santu moc nemusej.
Nedělej si to ještě horší, než už to máš.
Eddie, poslouchej mě.
Tihle dva nejsou ti, za koho se vydávají.
Stačí, Nicku.
Příště si to líp promysli.
Páč žádný tučňáčí doktoři
a sobi bojovníci neexistujou.
Jsou jen poctivý lidi a ti nepoctiví.
A ty dobře víš, mezi který patříš.
Ty vážně nevěříš.
Nicku, kam to jdeš?
Upřímně, nemám ponětí.
Postarej se o svýho tátu, Charlotte.
Sbohem.
Malý Bobby Carlata.
Letos žádný vláčky nedostaneš.
Dal jsem ti jich 35.
Hraj si s těma, co máš.
A máš utrum.
Nemám páru, o čem to mluví.
Tati, přece jim Nicka nenecháš.
Charlotte, Nick neříkal pravdu.
Celý večer nám lhal. On není Santa Claus.
Mám na něco chuť. Něco bych si dal.
Nedáme si cestou někde kousek cukroví?
Kde ho máš?
- Ten tablet. - Já to věděl!
Já věděl, že jste zlouni. Na tyhle věci mám čuch!
Musím na to mít čuch.
Poznám, kdo je zlobivý, kdo hodný.
Sklapni! Kde je ten tablet?
Obvykle mívám svůj tablet ve svý tajný kapse,
ale představ si, že tam není.
Jasně.
Zase jsme to odmakali za vás.
- Vrátil vám ho? - Ne.
Musíte ho z něj dostat sami.
Harf je u primátorky na večírku. Nashle tam.
Hej, Eddie.
Tohle po něm zbylo v cele.
U sebe to neměl, když jsme ho prohledávali.
Jo, má nějaký tajný kapsy, nebo co.
Nevím, jak to dělá. Sehnal bys mi Uber?
- Jasná páka. - Máš to u mě.
Jo, to mám.
Harf. H-A-R-F.
On má fakt tak snadný heslo.
- No teda. - Co je?
Celou tu doby sledovali tuhle věcičku.
- Ten iPad? - Jo.
Jsou to velmi oškliví lidé, Char.
Dělají velmi ošklivé věci.
Cítíte taky tu skořici?
Ano, všechno zařídíme, a když...
Omluvte mě, pánové.
On chce nechat zavřít i charitu Měsíček.
Strom vánoční je jako rozevřená náruč...
Věřila bys tomu?
Stojí tam a vykládá a přitom ví,
že to tam chce zničit.
To jsou ti dva, co odvedli Nicka.
Musíme mu pomoct.
Možná je to někdo jiný, než jsme si mysleli.
Ale není to zlý člověk.
Dobře.
Zavolám Bobbymu na stanici a dám mu vědět.
Jen si musím odtřpytkovat ten mobil.
- Co to je? - Tenhle dopis mi dala Lucille.
Prý je od Nicka. Počkej.
Milý Santo, místo hraček
bych si letos k Vánocům přál, aby se rodiče nehádali a nechtěli rozvod.
Jmenují se Theo a Brenda Garrickovi.
Měl bych takový nápad.
Můj táta chce skládací rybářský prut.
Moc rád rybaří.
Chytá okouny, pstruhy a kapry.
Kdyby dostal ten prut, a myslel si, že je od mámy,
byli by zase šťastní.
Díky a šťastnou cestu na Štědrý večer.
S úctou Eddie Garrick.
- Musíme mu pomoct. - Vážně?
Jo, vážně. Ale nevíme, jak ho najít.
Hele!
Řekni mi „Há“. Řekni mi „Ou.“
Ty jsi ale hlavička.
Jestli nechcete blbý hodnocení, tak nová adresa.
Proč se v tom jídle tak ryješ?
Broučku, neber si to tak.
Chápu tě. Santa nám vyskočil z dodávky. Ale aspoň jsme ho potkali.
Byl to on a věděl, kdo jsme.
Věděl dobře, kdo jsme.
To si pamatuj.
- Jsme za hvězdy. - Potřebujem pomoct.
- Ahoj! - Co se děje?
- To jste vy. - S čím potřebujete pomoct?
Najít Nicka.
- Dobrá. - Zatraceně!
Kolikrát to mám ještě opakovat?
Potřebujeme nový gril! Takhle pracovat nemůžu.
Najdete nám ho?
- Je tady! - Jo!
- Kde tady? - Na předměstí.
- Kde na předměstí? - U paní primátorky.
To musíme jet tam.
- A proč? - Zachránit Santu Clause.
Někdo s námi chce vánocovat.
Ne.
Chtějí s námi vánocovat.
No jo. Tak radši jedem.
Co děláme
Vánocujem!
Ono sněží?
V Atlantě na Štědrý večer nesněžilo možná 30 let.
Ne možná. Je to přesně 30 let.
- Kde je teď? - Přímo před tím domem.
Zvládneš to, drahý?
- Dělám CrossFit. - Jasně.
- Opatrně. - Žádnej strach.
Tati, chci tam jít s tebou.
Ani nápad. Zůstaneš tady.
Pohlídejte mi ji, ano? Já jdu.
Eddie? Ještě ten iPad.
- Jo. - Hej, Eddie?
- Co? - Vánocujte.
Jo.
Já to chápu takhle.
Chcete ze mě dostat seznam zlobilů.
Jenže ten ze mě nedostanete, protože ho už máte.
Co kdybyste mi ten můj iPad vrátili,
abych mohl dokončit rozvoz dárků?
- Haló? - Chci ho vidět.
Kde je můj tablet?
Nemám tušení, o čem to hovoříte.
Byl jste u mě doma. A hledal ho tam. Pro koho děláte?
O tom se spekuluje už generace.
Leckdo si myslí, že mi šéfuje Matka Příroda nebo Otec Čas.
Poslední dobou si všichni myslí, že makám pro Beyonce.
Ale ne. Každej ženatej chlap moc dobře chápe,
že dělám pro svoji paní. To moje paní všemu šéfuje.
Říká mi, co mám udělat, a tak to prostě je!
Jakmile se odtud dostanu,
tak to spolu probereme.
A nebudu lhát, že to pro vás nebude bolestivé.
- Mary. - Ano, pane.
Potkáme se tam, jak je to místo,
a tu informaci z něj dostaneme.
Rozumím, šéfe.
Tak ať to máme za sebou.
To bude šéf. Chce upřesnit to místo setkání.
Fajn, já bych ho rád znal.
Jo, šéfe.
Proboha! Co to je?
Kam zmizel? Kam utekl?
Nicku!
Ahoj, Eddie. Co ty tady?
Co se to tam stalo?
Asi přebrali vánočních koled.
Už to vyprchává. Berem roha.
Tamhle je.
Chyťte ho.
Paní primátorko, roztomilý večírek!
Děkuji vám, Conrade. Jste velmi laskav.
Copak byste rád?
- Co tady děláš? - Přijel jsem pro tebe.
Jak jsi věděl, kde jsem? Pomohli ti Truckleovi?
- Jo, pomohli. - Tu rodinu zbožňuju.
Ale musím se ti ještě s něčím svěřit.
Ne, musíme zmizet. Řeknu ti to pak.
Hlídat ho nemohou a...
Omluvte mě. Paní primátorko, hned jsem zpět.
Zas nám utekli.
Ti zlouni chtějí můj seznam.
- Jů, makronky. - Já vím.
Harp sedí ve výboru pro nemovitý majetek.
Bere úplatky a ze svojí funkce
si udělal výnosnej byznys.
Ses nám nějak rozpovídal.
- Mizíme. - Co?
Na tom tabletu, co jsi mu čajznul,
jsou úplatky, který má vybrat.
Jak jsi na to přišel?
Stát!
Šéfe, vydýchejte se.
- Kde je můj tablet? - Jak jsem řekl. Nemám páru.
Hele, Santo...
Nemám problém zlikvidovat tohle... Pro každý dítě v Americe
Moment.
Myslí si, že jsem místní. Ne, dělám globálně.
Dobře.
- A co vy? - Co jako já?
Jakou roli v tom hrajete?
Jsem Santův pomocník. Nic víc.
Eddie, ty jsi to řekl.
- Řekl jsi to nahlas? - A co jako?
Že jsi Santův pomocník!
Ale že ti to trvalo.
- Já to tak... - Slyšeli jste!
Je to Santův pomocník.
- No jo. - Jsme parťáci!
No jo. Dobrá.
Moc to nepřeháněj. Uklidni se.
Co je to s vámi?
Jak nás mohli tihle dva obrat, přechytračit, a utíkat nám?
Tihle dva! Pane, vy nejste Santa Claus.
A vy nejste rozhodně tím, za co se považujete.
Co se po mně vozíte? Já nic neudělal.
Odvezte je tam, jak je to místo, a podle instrukcí z Google
z nich dostaňte ty informace, který nechtějí,
abychom z nich dostali.
Jo! Conrad Harf!
Když ti bylo 9 let, přál sis
figurku Akčňáka Artura. Uměl kung fu seky.
Jo, toho jsi chtěl.
Nemám ponětí, o čem to hovoříte.
Měl na zádech takovej čudl.
Zmáčkl se, a on seknul a kopnul,
Pravou nohou a levou rukou, jako by dělal karáčo.
Ale tys ho chtěl. Ten rok byl výpadek.
Nešlo ho sehnat,
protože Perníček stávkoval.
Vím, jak sis tu akční figurku přál.
Mrzí mě, že jsem ji nesehnal.
Ale už dává smysl,
proč jsi dospěl ve slizkýho politika a neřáda.
Mlčte!
A vy ho z nich dostaňte!
Já ho mám.
Dejte to sem.
Výborně.
Eddie, musíš uvěřit.
V kouzlo vánoční.
Co s těmi dvěma uděláme? Co to je?
Málo známý fakt o Santovi číslo čtyři.
Soby umí víc než jen létat.
Umí balit dárky, vyrábí domácí těstoviny
a brání Santu, když mu chce někdo ublížit.
Eddie, otevři oči.
Kde se celý večer toulali?
Toulali se po obloze a čekali na tebe.
Čekali, až konečně uvěříš.
Vypněte ta světla!
Jak dlouho tady budu?
- Dokud se nepolepšíš! - Mami!
- Vidíš ty soby? - Jo.
Chceš si je pohladit?
Ahoj. Jsi tak hebký.
Paráda. Moc jste mi chyběli.
Ale teď jste zaváleli.
Tak fajn.
Hej, Nicku.
Něco sis tu zapomněl.
Ten by mi chyběl.
Díky.
Hele.
Celou tu dobu ses činil, abych uvěřil na toho, kdo jsi.
Chci, abys věděl,
že by se to nestalo, kdybys nevěřil ty ve mně.
Eddie, rád bych slíznul všechny pochvaly,
ale o mou víru v tebe nešlo.
Víš, kdo v tebe věřil, a proto to dobře dopadlo?
Ta úžasná holčička, která stojí tamhle.
Usměješ se?
Tohle jsou tvoji bratři, nebo sestry, nebo...
Víš, Eddie, já bych chtěl, abys zase začal věřit na zázraky.
Jako kdysi.
Když si osmiletý Eddie myslel,
že všechny jeho problémy vyřeší rybářský prut.
Není to se mnou tak zlý, Nicku.
Vůbec nejsou tak zlý.
Jo, než zapomenu.
Mohl bys dát tohle Harfovi?
- Jasan. - Že je to od Santy.
Pa, Nicku!
Letos jste na výzdobě nešetřila, paní primátorko.
Je na cestě!
A můj táta stisknul přivolávač,
a přivolal sobí spřežení.
Píšete si to? Mám to říct znovu?
Vše, co potřebuješ vědět o tom zkorumpovaným kongresmanovi
a jeho nohsledech, je tady.
Harfe.
Než vás odvezou, prý vám mám dát tohle.
Co to je?
Budete si to muset rozbalit.
Ne.
Akčňák Artur!
Za to, že jsem nezlobil!
Tak si nastupte.
Akčňák Artur, detektive!
Akčňák Artur!
Možná že to fakt byl Santa.
Vždyť jsem to celou dobu říkala.
Já myslel, že je to nějakej blázen
Nejste trochu moc staří, abyste věřili na Santu Clause?
Mně je 42.
Haló.
Nicku, jsi v pořádku?
Jasná páka, chlape.
Jede dál, vážení. Jede dál!
Veselé Vánoce!
Raz, dva, tři. Zachránili jsme Santu.
Tak jo, jedem.
A Santa jede taky.
Neboj se, táto. To zmákneš.
Jsi v pořádku?
Jo, jsem. Měla jsem super večer.
Kde jste byli?
Vím, že mi to neuvěříš, ale byli jsme se Santou Clausem.
Poslouchej, Eddie. Teď nemám na legrácky náladu.
Ne, lásko, fakt byli.
Byli jsme s ním. Přísahám. Charlotte.
Ty mě necháš ve štychu? Podpoř mě.
Mami, táta říká pravdu.
Jo, takže teď jsi do těch svých eskapád
přibral naši osmiletou dceru?
Ne, to bych neudělal. Poslouchej.
- Nech mě ti to vysvětlit. - Ty a Santa Claus?
Co to bylo?
Na co tam koukáte?
Co ty tady děláš?
Věděl jsem, že vám to nezbaští, tak jsem vám přišel vypomoct.
Jo. Nevěří nám ani slovo.
- Dobrý večer. - Ahoj.
Vy jste ten Santa Claus?
Jo, já jsem ten Santa Claus.
Jo tak. A proč...
Proč máte černý plnovous?
Barví si ho. Má krizi středního věku.
Jo, ale celé je to k nevíře?
Víš, co bylo k nevíře?
Ten výraz, co jsi měla
na svý sedmiletý tvářičce, když jsi dostala rodinu mořských koníků.
Po těch panenkách jsi tuze toužila.
Vůbec jsi nečekala, že ten rok něco dostaneš, protože...
Táta přišel o práci.
O tom jsem ti nikdy nevyprávěla.
Taky ne. Vždyť ti to říkám.
A tohle jsem měl celý Štědrý večer.
Aha. Dobrou noc.
Počkej. Ještě neodcházej.
Eddie by ti moc rád něco řekl.
Fakt jo?
♪ On ví, na co ty myslíš ♪
Já vím, na co myslíš. Řekneš to?
- Tak jo. - Řekneš jí to?
- Jo. - Řekne.
- Dobře. - Do toho, vyslov se.
Dobře. Už mluvím. Dej mi trochu prostoru.
Dobře.
- Allison. - Allison.
Mám návrh.
Počkám vedle.
Allison, já měl vždycky strach.
Už od svých osmi let jsem se pořád bál,
protože na Vánoce se moji rodiče rozvedli.
A když je teď Charlotte osm let, vrátilo se mi to.
A tak jsem si řekl, že se, jak říkáš, odcizím.
Ale tím se to nezlepší, já vím.
Tím jen živím svůj strach.
A teď mi už dochází, že je to nesmysl.
Že stačí, když máš v koho věřit.
A já věřím v tebe.
A ve svou báječnou dcerku Charlotte.
Asi se vám snažím říct,
že s vámi dvěma mám Vánoce
každý den v roce.
A že vás miluju.
A to jsi potřeboval Santu, abys to všechno pochopil?
Trochu pomohl. K tomu se přiznávám.
Chlape, jde na mě z tebe pláč.
Co si o tom myslíš?
O tom, co jsem řekl?
Asi,
- že to šlo. - Cože?
Jako že se mi to líbí.
Santo, proč se tvůj pytel hýbe?
Jsem rád, že se ptáš.
Mám pro tebe překvápko.
Vážení, tohle je Buldozer.
Ne!
Ahoj, Buldozere.
Ne. Pejska nepotřebujeme.
Ale ano!
Potřebujem psa!
Jsem rád, že souhlasíš.
Charlotte, hele.
Kouzlo Vánoc.
Ty jsi nej, Santo.
Ahoj, pejsánku.
A mám hotovo.
- Ty jsi roztomilý. - Děkuju.
Ty jsi ale pěkný pes.
Tak fajn, Garrickovi.
Veselé Vánoce.
My čekáme ještě někoho?
Chcete se podívat na Buldozera?
- Samozřejmě. - Samozřejmě.
Propána!
Čeká nás ještě dlouhá noc.
Musíme všechno dohnat!
Santa!
Pa, Santo.
KONEC
České titulky: Vojtěch Kostiha