Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Crăciunul e ca o aripioară de pui.
Exact! E mult de muncă și e supraapreciat.
Nu mă înțelegeți greșit, îmi plac zilele libere,
dar prefer să sărbătoresc 19 iunie sau 4 iulie.
Merge și Ziua Arborelui.
Măcar atunci sădim pomi în loc să-i tăiem.
ACUM 30 DE ANI
Înainte să ziceți că sunt mizantrop, uitați de ce nu-mi place Crăciunul!
În această zi, toți așteptau cadouri, dar eu voiam un singur lucru.
Așadar, am apelat la singura persoană care știam că mă poate ajuta.
- Ce-ți dorești de Crăciun? - Ți-am trimis o scrisoare la Polul Nord.
N-am apucat să o citesc. Ce-ți dorești?
Poți să-i faci pe ai mei să nu se mai certe?
Nu știu. Poate.
Tata vrea o lansetă telescopică. Îi place să pescuiască.
Fă-l să creadă că lanseta e de la mama
și totul o să fie bine.
Aceea e mama ta?
Da.
E tristă, fiindcă tata a plecat acum câteva zile.
Moșule, poți să mă ajuți?
Unde locuiești?
Mi s-a părut ciudat că mi-a cerut adresa,
dar Moșul e foarte ocupat de Crăciun.
Lucrurile mergeau cum îmi doream.
Tata se întorsese din delegație chiar înainte de Crăciun.
Ce-s astea?
Eddie și-a dorit să sărbătorim Crăciunul.
E foarte frumos.
Familia mea se reunise de Crăciun.
A trecut multă vreme.
Da, foarte multă vreme.
O să-l întâmpinăm frumos pe Moșul, nu-i așa, tati?
Da, așa o să-l întâmpinăm, fiule.
Îmi pusesem speranțele în acea noapte.
Dacă nu te poți baza pe Moș Crăciun, atunci pe cine?
Prin urmare, mă bazasem pe el...
și chiar crezusem că trăsesem lozul câștigător.
Ne furi lucrurile?
De fapt, am avut ghinion cu carul.
Nu, tati!
Nu...
Vrea să ne ajute!
Nu era Moșul, ci tipul de la mall într-un costum închiriat
și venise să ia totul, fiindcă știa că tata e „la colindat”.
Din cauza lui, acela a fost ultimul Crăciun în familie.
Oprește-te!
Atunci am învățat că nu pot conta pe Crăciun.
Și apropo, dacă Moșul vă cere adresa, să nu i-o dați.
Magie de Crăciun
Pe bune? Sunt pe toate posturile!
FETIȚA MEA
Bună, scumpo! Ce faci?
Foarte bine, fiindcă e Ajunul Crăciunului.
Mda...
Ce aiurea că nu-ți place Crăciunul!
Ba îmi place, doar că nu suport muzica, ornamentele, luminile,
pomii, fursecurile
și cumpărăturile în exces.
Ce învechit ești! O să treci pe aici?
Sigur. N-aș întârzia pentru nimic în lume.
- Scumpo, mă sună cineva. - Bine. Pe mai târziu!
- Pa, morocănosule! - Pa!
- Salut, Moke! - Crăciun fericit!
E nevoie de tine. Poți veni la centrul cultural?
Sigur. Vin acum.
- Ce s-a întâmplat? - Uită-te singur.
Nici nu vreau să știu ce caută acolo!
- Știți cum îl cheamă? - Nu.
Poți să folosești scara.
Mă descurc. Îți fac semn când s-o trimiți după noi.
Bună ziua! Ce barbă frumoasă!
Și eu încerc să-mi las barbă de mult, dar nu-mi iese. Ce faci?
- Cum te cheamă? - Luther.
Eu sunt Eddie.
Încântat de cunoștință!
- Ești polițist, Eddie? - Nu. Sunt medic.
De la Asistența socială. Lucrez cu poliția.
Îi ajut pe oamenii care au probleme, dar nu cu legea.
Luther, de ce ai urcat aici?
Aș vrea să fiu singur.
Te înțeleg, Luther, dar vreau să-ți spun ceva.
Cea mai importantă parte a slujbei mele
e să nu-i las pe cei triști și singuri să se simtă așa în continuare.
Așa e. Chiar mă simt trist și singur azi.
E greu de sărbători.
- Da. - Ai avut sărbători frumoase în copilărie?
Cele mai frumoase.
- Mama ta gătea? - Da.
- Mama făcea o friptură uriașă. - Da, și maică-mea.
- Carnea se desprindea de pe os? - Exact!
- Cu morcovi baby? - Și cu melasă.
Da, așa e.
- Și cu cartofi roșii. - Ador cartofii roșii!
- Cu sau fără coajă? - Cu. Mă crezi barbar, Luther?
Văd că ai simțul umorului.
Nu vrei să coborâm?
Îți fac rost de un pat cald și poate Crăciunul ăsta va fi mai bun.
Chiar crezi asta?
Cred în morcovi baby și în cartofi roșii.
Cu coajă.
El e Luther.
O să-l duc la Adăpostul Moonlight.
Trimiteți-l pe Doc Crawley să-l vadă
și sunați-o pe Naomi de la Finnegan's Chop House
pentru câteva felii din cea mai bună friptură a lor.
Cu de toate, da?
Așa te vreau!
- O să trec să-l văd mâine. - Bine.
Crăciun fericit, Eddie!
Nu știu ce vrei să zici, dar sună oribil.
Așa mai merge!
Seara de Ajun se apropie,
iar congresmenul Conrad Harf va aprinde luminițele bradului
din fața Misiunii Moonlight,
care oferă cazare și îngrijiri oamenilor străzii.
Așa da, Luther! Meriți o friptură!
Un brad împodobit e asemenea unor brațe deschise
care-i primesc pe toți în sânul anotimpului iubirii.
Pentru mine, miracolul Ajunului
înseamnă că, indiferent de vârstă, ne simțim cu toții ca niște copii.
Cu toții suntem o mare familie
și cel mai frumos dar
e să-i ajutăm pe cei defavorizați.
Vorbesc serios.
CONGRESMENUL HARF LUPTĂ PENTRU ADĂPOSTUL MOONLIGHT
Fii alături de familia ta, Atlanta!
Congresmenul Conrad Harf a ținut un discurs plin de inspirație.
Salut!
Bună! Pari surprins.
Ai văzut fantoma Crăciunului?
Am uitat să râd. Salut, scumpo!
Ce faci, tati? Ți-am adus cina de Crăciun.
Și te-ai îmbrăcat în roșu și verde.
Vreau să arăt bine în caz că mergem undeva mai târziu.
Ține-o. Mulțumesc! Ridic-o puțin, așa.
Ce-i asta?
Eram absolut convinsă că nu vei trece pe la noi diseară
și nu voiam să-ți dezamăgești fiica în Ajun.
De ce mai facem terapie de cuplu
dacă nu mă lași să-ți arăt că funcționează?
Eddie, am lăsat de la mine.
Ți-am adus șunca ta favorită.
- Cu bucăți de ananas? - Și cu glazură de zahăr brun.
Știi ce? Dă-o încolo de terapie. Vrei să ieșim la dans în seara asta?
Sună tentant, dar nu. Mai am câteva cumpărături de făcut.
- Te rog s-o aduci până la 20:30. - Stai! Pleci deja?
Da. E prima dată, după zece ani,
când nu lucrezi de Crăciun.
Ai timp să te distrezi cu fiica ta.
- Să mă distrez? - Adoră Crăciunul.
- Distracție plăcută! - Știu... Mă descurc.
- Sunt distracția întruchipată. - Bine...
- Pa, scumpo! Distracție plăcută! - Pa, mami!
Și pune mâncarea la frigider. Taică-tu o să o uite pe masă.
Stai așa...
Nu înțeleg de ce purtăm prostiile astea.
Vă camuflați.
E Ajunul Crăciunului. Ăsta e atuul, dar și defectul planului.
O să păreți niște colindători fericiți, dar o să strângeți bani pentru mine.
Îi zice camuflaj de Crăciun.
- Bună asta! - Stai, nu.
Asta voiam să zic și eu...
Mulțumesc!
E lista cu cei de la care strângeți bani. Protejați iPad-ul cu viața!
E manualul vostru pentru luare de mită.
Auzi...
Mama ta și-a făcut noi prieteni despre care nu mi-a spus?
- Serios? - Prieteni care o invită în oraș...
Sau cu care se uită la Black-ish?
Te referi la Roger?
- Ai cumva... - Stai așa. Cine e Roger?
Poartă o haină de blană și seamănă cu Bruno Mars.
- Roger mi se pare un nemernic. - Roger e hamsterul meu, tati.
Îți arde de glumă cu mine?
O să speli vasele.
Tati, uite!
Ce drăguț!
Cântă ca niște rațe rănite.
Mă duc să hrănesc pisica de alături. Vecinii sunt la Cancún. Vii?
Mi-ar plăcea, dar Gabriel și Taniya dansează.
Mă întorc imediat. Să fii cuminte!
Poartă-te frumos cu Puddingfus sau o să se ascundă în continuare.
Puddingfus?
- O să-i zic simplu „pisică”. - E un nume drăguț!
L-ai lăsat să fure iPad-ul! Sigur e înăuntru?
Evident. L-am urmărit până aici.
- Bun. Să trecem la treabă! - Ăla cine e?
Nu știu. Arată ca John Legend.
Puddingfus!
Puddingfus, pis-pis!
Pisică, unde ești? Cu așa un nume și eu m-aș ascunde.
Unde ești?
Trebuia să mă fi apucat de CrossFit.
Să scap de aripioare, să-mi micșorez fundul. M-am înțepenit.
Ce cauți în hornul vecinilor mei?
- Mă vezi? - Da, te văd.
Ce caut aici...
Atârn și eu... mi-am zis să fac pe liliacul,
dacă liliacul ar fi Prince, cântărețul.
- M-aș numi liliacul Prince. - Nu pricep nimic, dar trebuie să pleci.
O să te ajut să ieși de acolo.
- Ce bine ar fi! - Gata?
Unu, doi...
trei!
Rămăsesem înțepenit, dar să știi că nu m-am îngrășat.
Putem uita ce s-a întâmplat? Sper că n-o să spui nimănui.
Am mult de lucru în seara asta, din câte vezi. Am plecat!
Vorbesc cu tine, n-auzi?
Ăsta nu-i frigiderul tău!
Pe bune? Nimeni nu mai respectă tradițiile?
Ce?
Au capere dar n-au covrigi și somon afumat?
- N-au nici cremă de brânză? - Ce faci?
Caut fursecuri și lapte.
Și n-au din fiecare.
N-au de niciunele... Din fiecare.
Știi ceva? Nu prea știu cum e corect. Tu știi?
Nu contează, fiindcă am impresia că vrei să jefuiești casa vecinilor mei.
Pari cam derutat.
Ești derutat?
- Pot să te percheziționez? - Nu mă atinge, McGee!
- Ești polițist? - Nu, dar lucrez cu poliția.
N-ai fața cuiva care lucrează cu poliția.
Arăți de parcă ai vinde copiatoare oamenilor care nu vor să le cumpere.
Bum!
Am legitimație. Vezi?
- Poliția din Atlanta. - Nu văd nimic.
Mi-am lăsat ochelarii în sanie. Ba nu! Sunt aici.
- În sanie? - Da. Am o sanie.
Dacă nu te-ai prins...
- În sanie? - Fii atent aici!
„S-a aruncat în sanie, a dat un chiot iară,
Zburând ușor ca puful unui ciulin de vară...”
Taci odată!
Ce cauți acasă la vecinii mei?
Am adus cadourile familiei Manning.
- Îi cunoști? - Desigur.
Sunt în vacanță la Cancún, nu?
O să se întoarcă purtând codițe africane, dar n-am ce să le fac.
Am o noapte dificilă. Am avut probleme la un alt client, acum am probleme aici.
Să știi că le spun clienți.
- Scuze, dar am daruri de împărțit. - Hei...
Frate, încetează! O să te percheziționez în caz de ceva.
Știi ce? N-ai decât!
- Dar te previn că mă gâdil. - Întoarce-te.
Călătoresc pe întreg mapamondul, aduc daruri,
nu se aude nici măcar un chițăit.
Ce ai aici?
Morcovi.
Sunt gustările mele.
Soția mi i-a dat, ca să mănânc mai sănătos.
Speră să renunț la fursecuri, dar fără succes.
Ce trist!
- Cum te cheamă? - Nicholas Moșnea-Crăciun.
- Nicholas Moșnea-Crăciun? - Repet mai rar.
Moșnea-Crăciun.
De la Moș Crăciun!
- Da! - Ce drăguț!
Ce greu te-ai prins!
- Ce e aia? - Lista copiilor cuminți.
- Un iPad? - Ne-am modernizat, dar păstrăm tradiția.
Nu reușesc să-l deblochez.
Ce...
Chiar nu pot! Cineva a activat recunoașterea facială.
Cu fața ta nu merge? Nu.
Va trebui să improvizez.
Frate, am rămas în urmă!
Dacă mă prinde răsăritul, o să o supăr pe doamna Crăciun.
- Îi place programul meu flexibil. - O să te consult, apoi mai vedem.
- Tre' să-l sun pe șefu'. - Ba nu. Îl sun eu.
Tată, e totul în regulă?
Da. Omul ăsta bun trebuie să meargă la doctor, scumpo.
- O s-o sun pe maică-ta ca să te ia. - Acum?
Știu, dar omul ăsta chiar are nevoie de ajutor.
Salut! Ce faci?
- Te cheamă Charlotte, nu? - De unde știi cum o cheamă?
Da. Cine ești?
Vezi costumul și tot nu știi cine sunt?
- Unde ți-e barba albă? - Da.
Trebuie să ai barbă ca să te dai drept Moș Crăciun.
Treaba cu barba albă e un mit.
A pornit de la scandinavi.
Au zis că are o barbă albă stufoasă și mustața răsucită, și toți i-au crezut.
Sincer, am vopsit-o. Trec prin criza vârstei de mijloc.
Am 1462 de ani.
Merit să par tânăr încă trei ani!
Zici că ești Moș Crăciun?
Când te-ai născut?
Cam multe întrebări, micuță Oprah. - M-am născut în anul 200 d. - Hr.
- Unde anume? - În Anatolia.
Ce e Anatolia?
Și curioasă ca Gayle. Anatolia e Turcia de astăzi.
Pentru un turc, vorbești bine limba engleză.
Sunt poliglot. Vorbesc 172 de limbi și dialecte.
Scumpo, te duc acasă mai întâi, apoi mă ocup de domnul Moș...
Nick.
Chiar am nevoie de ajutor... cu renii!
Renii, da... Și cum faci asta?
Prancer suferă de anxietate de separare și Dancer nu prea mănâncă.
Da, e cu cineva.
Ce vreți să facem?
Doctorul Galoș zice că are un virus la stomac.
- Doctorul Galoș? - Așa îl cheamă.
E cel mai bun doctor-pinguin de la Polul Nord.
Nu are mers de pinguin,
ci e un pinguin adevărat, care a devenit doctor.
Telecomanda asta e alimentată de spiritul Crăciunului. Priviți cerul!
O să vedeți...
o sanie trasă de opt reni curajoși și frumoși.
Alertă de furt! Pleacă imediat!
Am pierdut semnalul.
Scumpo, omul ăsta are nevoie de ajutorul meu.
Încearcă să cheme reni din cer.
O să te duc acasă, apoi o să-l ajut.
Știi ce? Chiar am nevoie de un consult. Mă ocup de reni mai târziu.
Bun. Asta am spus și eu.
- Ce? - Transpir sclipici, în caz că nu știai.
Ce tare!
Comet, Vixen...
Frate, te agiți prea tare.
Tatăl lui David Banks a zis că Moșul e negru
și istoricii au ascuns asta.
În primul rând, îl ador pe Davie Banks.
A fost cuminte tot anul și nu o să-i duc conopidă.
- Conopidă? - Nu mai dăruim cărbuni.
Protejăm planeta, fiindcă nu e bine să arzi cărbune.
Dacă ești obraznic, primești un buchet de conopidă.
Tati, chiar e Moșul!
Mă numesc Nicholas Moșnea-Crăciun.
Cu cratimă. Am luat numele de familie al doamnei Crăciun.
Ținem pasul cu vremurile moderne.
Am și câteva porecle:
Mocăciun, Gerilă, Ho-ho-ho,
Și favorita mea: Dăruilă Cadorisitorul.
Al treilea.
Dacă chiar ești Moș Crăciun, ce își dorește Charlotte anul ăsta?
În primul rând, un tricou cu Rise Up, Sing Out.
În al doilea rând, păpușile Anna și Elsa, fiindcă adoră Regatul de gheață.
Vrea o trusă de machiaj de jucărie și, în ultimul rând, o trotinetă roz.
Are dreptate! Vezi, tati?
Toate fetițele de opt ani vor truse de machiaj de jucărie.
Eddie, ai cumva niște fursecuri sau alte produse de patiserie?
Pot fi fursecuri de la Cercetași, napolitane cu vanilie, orice.
Am o scutire de la doctorul meu.
- Pot să mănânc o gustare. - De la pinguin?
De la celălalt doctor, Năsturel. Îmi cer scuze pentru caligrafie.
Doctorul Năsturel e un motan care pictează.
- De unde ai scos-o? - Din buzunarul secret.
- Te-am căutat în buzunare! - De-asta îi zice secret.
Țin multe chestii acolo: mâncare pentru reni, un claxon antiiac.
Am decapant pentru beteală. Are și o pensulă, e simplu de folosit.
Înțelegi că m-ai luat de la muncă?
E prima dată în mii de ani când se întâmplă asta.
Scuze, Nick! Tata urăște Crăciunul.
Nu-i nimic, Charlotte. Are motivele lui.
Poftim? Ce vrei să spui cu asta?
Eddie, știu totul.
Chiar știu totul, nu e un slogan.
- E un fapt. - Stați așa...
A ce miroase?
- Voi nu simțiți? - Ce anume?
Miroase a... scorțișoară.
De la mine.
- De la tine? - Încă ceva ce nu știi despre Moșul.
Vânturile lui miros a scorțișoară.
Poftim?
Uite-l!
Trage pe dreapta!
- Ce? - Trage pe dreapta!
Nu.
Sunt nebuni?
Cine sunt?
Un om de zăpadă, un spiriduș și un spărgător de nuci, nimic neobișnuit.
Pe bune? Calc-o!
SENS UNIC
- Trebuie să virăm! - Nu!
Cred că i-am pierdut.
- Scumpo, ești bine? - Da.
- Cine erau ăia? - Oamenii o iau razna în Ajun.
- E la ordinea zilei. - Haide!
Nu se poate! Nu acum!
Incredibil!
- Alo? - Ne-a scăpat.
Cum e posibil?
Nu știu. Am avut o noapte lungă, domnule.
- Există ceva mai lung, Mary. - Ce?
Sentințele.
- Domnule congresmen... - Dar eu zic să stați liniștiți.
Nu contează ce o să pățim dacă tableta ajunge pe mâini greșite!
- Îmi pare rău, domnule. - Minciunele.
Chiftele de pește. Curcani prăjiți.
Asta o să primim la închisoare,
unde o să ajungem dacă nu găsești iPad-ul.
Stai așa.
Câțiva alegători mă colindă.
Slavă Domnului
- O să-l găsim. - Gura!
Slavă înălțăm
Veniți să-L adorăm
Pe Domnul Isus
Găsiți-l! Aveți toate mijloacele necesare.
Aduceți-mi-l pe Moș Crăciun!
O să chem un taxi.
Numai puțin.
O să fie bine.
CANDLER TAXIMETRISTUL
Ai un telefon? Al meu primește un semnal ciudat.
Dacă vreau să trimit un mesaj cuiva, chem cârdul de papagali-de-mare.
Papagali-de-mare!
Papagali-de-mare...
Tocmai mi-am adus aminte că le-am dat concediu.
Uite cum facem. Te duc la poliție.
Un fost coleg de liceu lucrează acolo, Bobby Carlotta. A ajuns detectiv.
O să te ducă la spital, unde vei primi ajutor.
Simplu ca bună ziua.
Iar noi o așteptăm pe mama la voi acasă.
- E tot la cumpărături. Incredibil! - Adoră cumpărăturile din ultima clipă.
Pe mine nu mă deranjează. Cumpără, mami!
Ce bine sună! Cumpără, mami!
Cumpără, mami!
Nu te opri!
- Admiră magazinele - Și vitrinele
Cumpără, mami!
- Ce distractiv a fost! - Faceți o echipă bună.
E uimitoare! Grozav!
O să-ți fac o favoare la secție.
N-o să-i spun lui Bobby despre intrarea prin efracție.
O să-i explic că treci printr-o criză
și ai nevoie de o evaluare.
Ai înțeles?
Am înțeles, dar știi cine are nevoie de tine?
Bobby Carlotta, prietenul tău.
Adoră trenulețele în miniatură.
Îi aduc unul în fiecare an,
dar nu vrea ca cei de la secție să afle
că îi place să stea acasă și să se joace cu ele.
- Ai înțeles? - Da.
Și tu ești un adult căruia îi place să facă pe Moșul.
Cam așa ceva, nu?
- Ai găsit ceva? - Nu. L-am pierdut.
Gata, am dat de el!
- Unde? - Fă stânga la semafor.
Bună! Ce faci?
Voiam să văd ce faceți.
Charlotte se distrează.
Serios? Grozav!
Mă gândeam
că, dacă tot o aduci,
o să rămâi să bem ceva împreună, fiindcă am găsit o rețetă
pentru martini cu mentă, garnisit cu acadele pisate...
Sună incredibil.
- S-ar putea să întârziem puțin. - De ce?
Mă distrez cu fiica mea, așa cum ai spus.
Mă distrez cu fiica mea.
Bine. Eu o să termin cumpărăturile
și o să te aștept cu martiniul.
- Abia aștept! - Bine. Pa!
- Chiar trebuie să ne grăbim. - Mama și tata fac terapie de cuplu.
- Charlotte! - N-ai de ce să te rușinezi.
Și eu și doamna Crăciun facem terapie de cuplu.
- Cu alt pinguin? - Psihoterapeutul nostru nu e pinguin.
E o morsă.
- Îl cheamă Arturio Colzzini. - Colzzini?
Doctorul Arturio Colzzini.
Eddie, și noi avem probleme.
Suntem căsătoriți de secole. Orice cuplu are probleme.
Secole...
- Ce s-a întâmplat între voi? - Nu te privește.
Și eu vreau să știu. De ce nu te înțelegi cu mama?
Ne înțelegem foarte bine,
doar că... nu ne mai potrivim.
Da?
Recunosc că...
Nu vreau s-o întristez.
Ar fi mai bine să nu-i spunem că am fost în oraș, spre exemplu.
- Tre' să plec! - Nick!
Nick!
Te-am prins!
- Hai! - Și desaga lui?
Las-o, trebuie să-l ajutăm.
Să mergem!
Scumpo, orice s-ar întâmpla, să mă ții de mână mereu.
Stai liniștit, o să te protejez.
Sunt prea mulți!
Scuze!
Hei, unde ți-e costumul?
Scuze!
Locul ăsta e grozav!
Am avut coșmarul ăsta de mii de ori.
Hai să-l găsim și să plecăm!
Haideți!
Petrecerea e în toi!
Avem un oaspete special și vrea să cânte ceva.
O să vă placă!
- Îl vezi? - Văd mulți ca el. Nu-i pot deosebi.
Pardon!
Hai, tati!
Faceți loc!
La o parte!
Nick!
Nick, sunt eu, Charlotte!
Charlotte, vino-ncoace! Las-o să urce!
Ce faci?
- Arată-mi ce poți! - E fiica mea. Ce faci?
M-ai dat pe spate, dar hai să-ți arăt ce facem la Polul Nord.
Fii atentă! Tremurăm ca la Polul Nord.
Da!
- Scumpo! - Tati, urcă și tu!
Da, lasă-l și pe el.
- Scumpo, ce faci? - Ia-te după mine.
Tremură ca la Polul Nord!
Las-o baltă...
Bravo!
Eddie și Charlotte, plecăm!
Da!
Nu!
Tată, fii atent!
- Nu! - Zbor!
Da!
Pe mine de ce nu m-a prins nimeni?
Hai odată!
Cât mai durează noaptea asta?
- E pe aici. - Nu putem să-l lăsăm în pace?
- Scumpo, aș vrea să fac asta, dar nu pot. - De ce nu?
Fiindcă slujba mea e să nu las pe cineva trist și singur
să se simtă așa în continuare.
Mie nu mi se pare trist și singur. Pare un om foarte vesel.
- Ești prea mică și nu înțelegi. - Ba nu!
Nu-l placi, fiindcă e Moș Crăciun și urăști Crăciunul.
Nu e Moș Crăciun, fiindcă nu există...
Hai acasă! Trebuia să plecăm de mult.
Uite, tati!
A zis că transpiră sclipici.
- Nick, ai fost incredibil! Foarte tare! - Mulțumesc!
Ți-aș zice că mi-ai lipsit, dar au trecut doar zece minute.
- Bună, Edward! - Unde ți-a fost capul mai devreme?
Te referi la spectacol? M-am distrat. Nu refuz niciodată să cânt.
Poate fi orice: R&B, jazz...
Nu mă refeream la cântat. Ai sărit dintr-un taxi în mișcare.
- De cine tot fugi? - Da...
E o nimica toată. Charlotte, ia uite! Arată ca în realitate.
- Așa e la Polul Nord? - Da.
Aceea e fabrica de bastonașe din acadea.
Arată uimitor, dar lipsește domnișoara Paloma Sharp.
Cine?
Cea care a inventat bastonașele din acadea.
Tatăl ei era foarte bătrân și bolnav.
Și-a fracturat glezna, iar ea i-a făcut cârje din caramel, dar s-au rupt...
Și în loc de cârje, i-a dat un baston!
- Da. Așa au apărut... - Bastonașele din acadea!
- Pot să-ți spun două vorbe? - Sau o propoziție întreagă.
Încerc să fiu înțelegător, dar nu-i mai spune minciuni fiicei mele.
E o fată drăguță, dar foarte ingenuă și are o imaginație bogată.
Și nu crezi că astea sunt calități?
Nu și dacă va fi dezamăgită.
Viața e grea, iar eu trebuie s-o protejez.
Înțelegi?
Da.
Îți trebuie un cățeluș de Crăciun.
Un cățeluș?
Nu vreau niciun cățeluș.
Ba da, fiindcă sunt iubitori,
pufoși, iar când te enervezi, te calmează cu iubire.
Iubirea e ca un buldozer.
Buldozer e un nume perfect pentru un cățeluș!
- Da! - Nu vreau un Buldozer de Crăciun!
- Ia-ți un cățeluș, tată! - Charlotte, te rog...
- Nick! - Haide!
- Nick!
Nick, stai!
Știu că ocolești mereu răspunsul, dar cine ne urmărește?
N-am de unde să știu,
dar ce știu e că două miliarde de copii din întreaga lume
își așteaptă cadourile în seara asta.
Cum zici tu. Trebuie să chemăm un Uber. Sper că telefonul meu și-a revenit.
L-am înfrumusețat. Cu plăcere!
- Când? - În taxi, când ne urmăreau oamenii răi.
Nu te mai atinge de lucrurile mele, ai înțeles?
Moșule, bună!
- Nick, unde te duci? - Au venit după mine.
Tati, au venit după noi!
După noi? Ce?
Ce faci?
Au venit să ne salveze pe toți. Charlotte, urcă!
- Nu ne urcăm în dubiță cu niște străini. - Eddie, nu sunt străini. Îi cunosc!
Vezi? Îi cunoaște, tati.
Eddie, pierdem timpul! Hai odată!
Urcă!
- Chiar ești aici? - În carne și oase.
- Mi s-a împlinit visul! - E incredibil.
- E aici! - De unde ai cizmele?
- Incredibil! - Moșul!
Știu!
Puteți să ne duceți la poliție? Pe bulevardul Young, nr. 1045.
Sub nicio formă.
Suntem familia Truckle. Eu sunt Sonia, iar ei sunt Keyleigh, Diego
și Martin, șoferul.
La mulți ani, señor Crăciun!
La mulți ani și ție! Încântat de cunoștință!
Ce? Ai zis că-i cunoști.
Știu cine sunt. Sunt admiratorii mei.
- Cei mai mari admiratori! - Dintotdeauna!
Adorabil!
- Gașcă, să auzim un „H”! - H!
- Și un „O”! - O!
Bun! Și repetați de trei ori. Ce iese?
Ho-ho-ho!
Facem să fie Crăciun!
- Vai de mine! Bun... - Scumpule, ai grijă!
- N-o să facem accident. - Transportăm ceva prețios.
Și pe copii.
Bun, faceți să fie Crăciun, dar cu ce vă ocupați?
- Suntem Căutătorii Moșului. - Ce?
Îl căutăm pe Moșul.
Aveți o grămadă de echipamente. Așa m-ați găsit?
- Da. Eu le-am inventat. - Kayleigh e un geniu IT.
De Crăciun piratează o rețea de sisteme, ca să te urmărim.
Așa am aflat că erai la câteva străzi de noi.
Ai mâncat „spanicopeita” tradițională la Tommy Tom-Tom.
- Spanakopita. - La Tommy Tom-Tom!
Pe Elm Street. Tommy mi-a cerut un feliator pentru chebap
și un rotisor vertical, fiindcă cel vechi s-a stricat.
- Se încing ușor. - Aceea e Amprenta Moșului.
- Se mișcă odată cu noi. - Tare!
Pot împrumuta un telefon ca să sun la poliție, vă rog? Al meu...
- Ce a pățit? - El și-a băgat nasul.
Vinovat!
- Ce frumos e! - Uimitor!
Vă rog, nu-l încurajați!
E momentul ideal pentru playlistul meu cu cântece pentru când îl găsesc pe Moș.
- Chiar nu e nevoie să faceți asta. - Dă-i drumul!
Nu e nevoie, serios.
Spune-ne o curiozitate despre reni.
Iată încă ceva ce nu știați despre Moș!
- Mă lași? - Renilor le place să zboare.
Dar știu să facă și altceva: împachetează daruri,
fac spaghete proaspete, ba chiar și friptură înăbușită.
Carnea se dezlipește de pe os.
Dar se pricep cel mai bine să-l protejeze pe Moș!
Exact. Toți au abilități speciale.
Dacă te pui cu Moșul, te pui cu renii.
- Serios? - Și încă ceva. Nu le plac colindele.
- Incredibil! - Cântecul lor favorit e din Rocky.
- Și al nostru. - E ridicol!
Bun. Am ajuns la destinație.
Nu din nou! Ce mai e acum?
- Turturica și-a luat zborul. - Potârnichea se înalță.
L-am jignit cu întrebările noastre?
Charlotte, haide!
- V-am spus că nu e Moșul. - Ba da!
Amice, te duc pe bulevardul Young.
- Lasă, faceți să fie Crăciun... - Nu trânti ușa!
Ești un obraznic!
- Nu-mi vine să cred că a sărit. - Tati, nu mergem să-l căutăm?
Nu. Aveai dreptate. O să-l lăsăm în pace.
Lasă-l să se joace de-a Moș Crăciun. Nu face rău nimănui.
Dar ai spus că nu-i lași niciodată pe cei singuri și triști
să se simtă așa în continuare.
N-ai spus că e foarte vesel?
Cred că are nevoie de noi, tati, chiar dacă nu e Moșul.
Haide, tată!
Nick...
- Ce se întâmplă? - Am recunoscut cartierul.
Am niște asociați aici.
Am zis să trec pe aici, iar tu poți suna la poliție.
Cine e?
- Sunt eu, șeful Beteală. - Nick?
Tată, putem să intrăm și să dăm un telefon ca să-l ajutăm.
Sper că asociații tăi n-o să ne facă probleme.
Asociații mei nu fac probleme niciodată.
- Fac jucării. - Tată, haide!
A zis că fac jucării.
Eddie, am înțeles. Nu crezi că sunt cine pretind că sunt.
Bine. Dar o să-ți arăt ceva care o să te facă să te răzgândești.
Vino!
ANUL ÎNFIINȚĂRII: 1825
Nick!
A venit Moșul!
E Crăciunul, cea mai magică sărbătoare a anului, Eddie.
Înțeleg că ești sceptic,
dar am întâlnit mulți alții ca tine.
După ce le arăt acest atelier plin de jucării,
toți încep să creadă.
Când o să vezi tot ce avem aici, o să cazi pe spate.
Nick, unde-s toate jucăriile?
Da, Nick. Unde sunt?
Jucăriile...
Spiridușii au plecat cu ele. Deja e dimineață în Australia.
Sau chiar după-amiază.
Sau o fi seară. Nu mă pricep deloc la fusurile orare.
Gerald și Lucille o să vă explice totul. Haideți să-i cunoașteți!
Aici erai!
Scuze! Am terminat mai devreme.
Deci de-asta nu văd jucăriile!
Bună, Nick! Cine e drăguța?
Ea e Charlotte, iar el e tatăl ei, Eddie.
- Eddie nu crede. - Serios?
Un crăciunofob.
- Poftim? - Crăciunofob, te temi de Moș Crăciun.
Pentru ultima dată, ce e locul ăsta?
Eddie, peste două miliarde de familii sărbătoresc Crăciunul în întreaga lume.
Așa, și?
Fiecare familie are în medie 1,8 copii,
deci Nick duce daruri unui catralion întreg.
- Unui catralion? - Incredibil, nu?
Și nu e singurul lucru incredibil.
Nu pot produce toate jucăriile la Po-No.
- Am externalizat producția. - Avem fabrici în fiecare oraș.
- Ai zis Po-No? - Da, la Polul Nord.
Lucille, ai fursecuri?
Am fost la doctor și mi-a zis că am glicemia scăzută.
- Vreau niște fursecuri. - Dacă am fursecuri? Da!
- Haideți la bucătărie după fursecuri! - Tati, fursecuri!
Gerald și Lucille, v-ați autodepășit. Uitați câte fursecuri!
Ce de bunătăți!
Am voie să mănânc doar două, dar n-o să rezist tentației
și va trebui să-l sun pe doctorul Parnus, lemingul, iar dacă aude veștile rele...
- O să sară de pe o stâncă? - Exact!
Charlotte, ce fursecuri frumoase!
Ai vrea să fursecuiești?
- Tată, îmi dai voie? - Nu. Ce înseamnă cuvântul ăsta?
Bine că ai întrebat.
Iei un fursec proaspăt și cald,
îl duci la gură, după care...
Fursecuiți, oameni buni!
Adică îl mâncați...
Aveți un telefon funcțional?
E chiar acolo.
Sigur nu știi ce e ăsta!
NECUNOSCUT
- Alo? - Allison?
- Eu sunt. - Bună!
Unde sunteți?
Unde suntem?
Vă așteptam la 20:30.
O să venim, dar a intervenit ceva.
Ceva?
O să ajungem.
Unde sunteți?
- În oraș. - La ora asta? Ce căutați acolo?
- Unde-i Charlotte? - Lângă mine. E ceva legat de muncă.
Nu-mi vine să cred că te-ai dus la muncă!
- Nu e ce crezi tu. - Măcar azi, Eddie!
Pe mine mă poți dezamăgi, dar pe Charlotte?
Ce? Se distrează de minune. Ți-o dau la telefon.
Spune-i mamei că nu ești dezamăgită.
- Spune-i! - Bună, mamă!
- Scumpo, te simți bine? - Suntem cu Moș Crăciun.
Are un doctor-pinguin și transpiră sclipici.
Și i-am cunoscut pe Lucille și Gerald. Nu sunt spiriduși, dar...
- Mi-au dat fursecuri! - Dă-mi-l pe tatăl tău, te rog.
- Ți-am zis că totul e bine. - Adu-o acasă!
- Bine. - Și știi ce?
Ia-ți adio de la martini!
Am înțeles.
Ai scăpat înăuntru câteva firimituri de chec cu brandy și fructe,
dar nu văd nicio defecțiune.
Unde l-ai găsit pe individul ăsta?
Era o noapte ca oricare alta.
Am început de la periferie, cu casele celor care-s plecați din oraș.
Familia Harf trebuia să fie în Florida, la West Palm.
Cel puțin așa știam eu.
E lista cu cei de la care strângeți bani.
Nu știam că voi întrerupe un congresmen corupt
care primea mită ca să închidă Adăpostul Mooonlight.
Parola e 4273.
E numele meu, Harf.
Trebuie să dăm pe la adăpostul unde ați ținut discursul de dimineață.
Exact, Adăpostul Moonlight.
Dl Marty Plessak o să mă plătească pentru acel teren.
Dar la ce-i trebuie adăpostul ăla?
O să ridice un magazin în locul lui.
Ce să zic? Sunt un om rău.
Da, individul era un odios.
În fine! Ascultam muzică, așa cum fac mereu, când...
Hei, tu!
Alo!
Mă vedeți?
Da.
Ce cauți aici?
Ce caut aici? E casa mea.
E casa ta?
Știi ceva? Sunt de la compania de gaze.
- Costumat în Moș Crăciun? - Fiindcă...
Ne reinventăm!
Încercăm să atragem familiile și ne îmbrăcăm conform anotimpurilor.
De Paște sunt un iepuraș.
De Halloween, sunt Dracula, versiunea clasică,
cu frizura în v și cu colți.
Ne interesează copiii. Ei sunt viitorii plătitori de facturi.
De-aia se spune că cei mici sunt viitorul!
Ajunge!
Da.
- Sper că vă place conopida. - Prindeți-l!
De-aia mă urmăresc gorilele alea.
Cred că glumești!
Eu și fiica mea ne-am pierdut timpul cu tine pentru un jaf care a mers prost?
Eddie, nu e vorba de niciun jaf.
Am crezut că ai nevoie de ajutor
și că ai probleme adevărate, dar ești doar un escroc oarecare!
Ușurel, amice.
- N-a vorbit serios. - Ba da!
Deci ăștia erau indivizii care ne-au urmărit toată noaptea!
- Ai vrut să-i jefuiești? - N-a făcut nimic.
Gura, Willy Wonka!
Calmează-te.
N-aș face asta niciodată.
Las daruri, nu iau nimic.
S-a terminat cu șarada și cu jocurile ieftine!
- Noaptea s-a încheiat. - Nu te las să-mi iei totul!
- Totul. Chiar și fursecurile. - Nu!
Ba da.
Da!
Exact ce căutam!
- Noaptea nu s-a încheiat încă. - Am reparat-o.
Mulțumesc!
Bobby, noaptea asta a fost oribilă.
Un adevărat coșmar!
Vrei adresa?
- Nu, tată! - Charlotte...
- Nu! - Strada Perry, nr. 259.
Atlanta, Georgia, 30316.
Mi-a părut bine,
dar circul se încheie aici!
Veți primi ajutor cu toții.
Domnișoarelor, nu suntem la Moulin Rouge.
Vrei o bomboană de Crăciun cu caramel?
- Unde e Nick? - Pe acoperiș, după reni.
Gerald îl ajută, fiindcă trebuie să ducă darurile în seara asta.
Asta e pentru tine.
Gerald, îți mulțumesc mai ales pentru fursecuri!
- O să plec imediat. - Poți apela la mine oricând, Nick.
- Sper să meargă. - Așa ar trebui.
Gerald, cred că știu de ce nu funcționează.
Fiindcă Eddie nu crede.
Nick!
Gata cu distracția!
Încetați cu spectacolul ăsta ridicol!
- Tu chiar nu crezi. - Gata. Nu începe!
- Și ai o gândire învechită. - Iar tu ai un fax, frate.
- Și un telefon cu disc. - Vă rog să fiți drăguți și să cooperați.
O mulțime de oameni se vor trezi mâine fără să simtă magia Crăciunului.
- E vina ta. - Îmi asum asta.
Știi de ce?
- Prefer Ziua Recunoștinței. - Haideți, domnule!
- Ce facem acum? - Improvizăm.
Am dat SUV-ul acela în urmărire.
Păcat că nu i-ai văzut numărul.
Ți-aș fi recunoscător dacă l-ai ține la secție
până după ce o duc pe Charlotte acasă.
Nu e nevoie. Am primit un telefon acum zece minute.
Eddie, ei sunt detectivii Finer și Strong de la poliția comitatului DeKalb.
Tipul e căutat acolo pentru intrare prin efracție.
Ron va suporta consecințele.
- Ron? - Ron Campbell.
Zis și Hoțul-coșar.
- Ce ați găsit asupra lui? - Doar asta.
- Și ce e? - Telecomanda pentru reni.
- Eddie, ce se întâmplă? - Știu că nu ești Moș Crăciun.
Ești Ron Campbell, un hoț din Atlanta.
- Dar știai deja, nu? - Nu folosesc pseudonimul ăsta.
Uneori îmi spun Victor Van Vitch, Freddie Cougar.
Mellencamp îmi place enorm, dar favoritul meu e Lil Baby Crăciunel.
Toți rapperii celebri au „lil” și „baby” în nume. Eu de ce nu?
- Te rog, nu-ți îngreuna situația. - Eddie, ascultă-mă.
Indivizii ăștia mint.
Ajunge, Nick.
Data viitoare alege-ți altă poveste, fiindcă nu există doctori-pinguini
sau reni care luptă pe melodii din filme.
Există doar oameni cinstiți și necinstiți, iar tu știi din ce categorie faci parte!
Tu chiar nu crezi...
Nick, unde te duci?
Sincer, nu știu.
Ai grijă de tatăl tău, Charlotte.
Rămas-bun!
Micuțul Bobby Carlotta!
Anul ăsta nu primești niciun trenuleț. Ți-am dăruit deja 35.
Joacă-te cu cele vechi.
Ia-ți adio!
- Nu știu ce-a fost asta. - Tată, nu-i lăsa să-l ia pe Nick!
Charlotte, ne-a mințit toată noaptea. Nu e Moș Crăciun.
Mi-ar prinde bine o gustare. Putem să oprim undeva pentru fursecuri?
Unde e?
- Tableta. - Eram sigur!
Am avut un presentiment că sunteți băieții răi.
Logic că știu cine e obraznic sau cuminte.
Gura! Unde e tableta?
De obicei o țin în buzunarul secret, dar astăzi nu e acolo.
Da, bine.
V-am făcut treaba. Cu plăcere!
- Ați găsit-o? - Nu.
Se lasă greu. Harf e la petrecerea primarului.
Ne vedem acolo!
Eddie...
Am găsit-o în celula tipului. N-o avea când l-am arestat.
Face lucrurile să dispară cumva. Nu m-am prins cum.
- Poți să-mi chemi un Uber? - Sigur.
- Îți rămân dator. - Da.
CONGRESMENUL CONRAD HARF VĂ UREAZĂ CRĂCIUN FERICIT!
Harf...
Nu-mi vine să cred ce ușor a fost!
Ce e?
Deci așa ne-au găsit peste tot!
- Cu iPad-ul? - Da. Ăștia sunt oameni răi, Char.
Și fac lucruri foarte rele.
Vă miroase a scorțișoară?
Luăm pulsul situației și...
O clipă, domnilor.
Încearcă să închidă Adăpostul Moonlight!
Un brad de Crăciun e asemenea...
Îți vine să crezi?
A ținut un discurs și s-a lăudat cu planurile pentru locul ăla.
Tată, ăștia doi l-au luat pe Nick.
Trebuie să-l ajutăm.
Poate că nu e cine credeam noi că e, dar nu e un om rău.
Bine. O să-l anunț pe Bobby.
Trebuie să-mi desfrumusețez cumva telefonul.
- Ce-i aia? - Lucille mi-a dat-o din partea lui Nick.
Ia să vedem!
Dragă Moșule, în loc de jucării, anul ăsta
îmi doresc ca părinții mei să nu se mai certe
și să nu divorțeze.
Îi cheamă Theo și Brenda Garrick.
Am o idee.
Tata vrea o lansetă telescopică.
Pasiunea lui e pescuitul.
Prinde bibani, păstrăvi și scrumbie.
Dacă i-ai aduce lanseta, va crede că e de la mama
și vom fi fericiți.
Mulțumesc și drum bun în Ajun!
„Prietenul tău, Eddie Garrick.”
Trebuie să-l ajutăm.
- Trebuie? - Da.
- Dar nu știm unde e. - Uite!
- Spune „H,” spune „O”... - Ce isteață ești!
Dacă nu vrei o recenzie negativă, du-ne în altă parte.
RESTAURANT GRECESC NONSTOP
- Nu te-ai atins de carne. - Nu fi dezamăgit!
Moșul a sărit din dubiță, dar măcar l-am întâlnit.
Știa cine suntem cu toții.
- Îți știe numele. - Să nu uiți asta!
- Avem nevoie de ajutor. - Ce se petrece?
- Tu... - Cu ce vă putem ajuta?
- Să-l găsim pe Nick. - Bine.
La naiba!
De câte ori ți-am spus?
Ne trebuie un rotisor nou. Nu pot să lucrez așa!
Unde e acum?
E chiar aici!
- Aici unde? - În oraș.
- Unde în oraș? - La vila primarului.
- Atunci vom merge acolo! - De ce?
Să-l salvăm pe Moș Crăciun!
Știam eu!
Cineva vrea să facă să fie Crăciun!
Nu...
Haideți odată!
- Ce facem? - Facem să fie Crăciun!
Ninge?
N-a mai nins în Ajun de vreo 30 de ani.
Au trecut exact 30 de ani.
- Unde se află? - În fața vilei.
- Te doare, dragule? - Am făcut două luni de CrossFit.
- Ai grijă! - Mă descurc.
Tată, vreau să merg cu tine.
Sub nicio formă. Aveți grijă de ea!
- Eddie, nu uita tableta. - Da.
Eddie!
Fă să fie Crăciun!
Bine.
Cred că m-ați adus aici ca să vă dau lista cu copiii cuminți,
doar că nu e lista, fiindcă pe aia o aveți deja.
După ce terminați, dați-mi-o înapoi, ca să-mi termin livrările.
- Da? - Vreau să-l văd.
Unde mi-e tableta?
Nu știu despre ce vorbești.
Ai venit după ea la mine acasă.
- Pentru cine lucrezi? - E complicat.
Unii cred că lucrez pentru Mama Natură, alții pentru Tatăl Timp.
Am auzit că aș lucra pentru Beyoncé,
dar bărbații însurați înțeleg că lucrez doar pentru dna Crăciun.
Doamna Crăciun e șefa. Fac tot ce-mi spune ea.
După ce se termină evenimentul, noi doi o să avem o discuție
care va fi cam dureroasă pentru tine, ca să fiu sincer.
- Mary? - Da, domnule.
Ne întâlnim în locul de lângă chestia aia și o să-l facem să vorbească.
Am înțeles, șefule.
Să terminăm odată!
Probabil șeful vrea să ne explice unde ne vedem.
- Bine, fiindcă n-am înțeles nimic. - Da, șefule?
Unde a dispărut?
Nick!
După el!
Eddie, ce mai faci?
- Ce s-a întâmplat? - Au ascultat prea multe colinde.
- Efectul începe să dispară. Hai! - Moșule!
- Unde e? - Acolo!
După el!
Doamnă primar, ce petrecere frumoasă!
Mulțumesc, Conrad! Ești un drăguț. Ia spune, ce vrei?
Ce cauți aici?
- Am venit după tine. - După mine?
- Familia Truckle m-a găsit? - Da.
Știi ce? Îi ador.
Aș vrea să-ți spun ceva, dar...
Hai să plecăm de aici întâi!
E de neoprit, iar eu îl sprijin mereu.
Scuzați-mă, doamnă primar!
Ne-au scăpat.
Răufăcătorii vor lista mea cu copiii.
- Macarons! - Da, știu.
Harf se ocupă de alocările bugetare.
Acceptă mită și folosește bugetul ca pe o pușculiță.
Sună complicat.
Hai să plecăm!
Tableta aceea conține o listă de plăți pe care le va primi în seara asta.
Incredibil!
Stați!
Vă simțiți bine?
- Unde mi-e tableta? - Ți-am zis că nu știu.
Moșule, nu m-ar deranja
să distrug Crăciunul pentru toți copiii din America.
Scuze, dar...
Crede că operez doar în zonă. Nu... Operez la nivel global.
Bine.
- Și tu? - Ce-i cu mine?
- Tu ce amestec ai în povestea asta? - Eu? Îl ajut pe Moșul, atât.
Eddie...
- Ai spus-o cu voce tare? - Nu începe.
Ești ajutorul Moșului.
- Ai făcut progrese, Eddie. L-ați auzit! - Nu începe...
E ajutorul Moșului!
- Ajunge! - Suntem parteneri.
Să nu exagerăm!
- Calmează-te. - Ce se petrece aici?
Cum e posibil ca ăștia doi să fure de la noi și să ne păcălească?
Tocmai ăștia doi! Tu nu ești Moș Crăciun.
Iar tu nu ești cine crezi tu că ești.
De ce te iei de mine?
Duceți-i în locul ăla
și folosiți informațiile de pe Google despre cum să-i faceți să vorbească.
Da! Conrad Harf.
La nouă ani, voiai figurina ninja Action Arthur
cu poziția de kung-fu... Da, așa e!
Nu știu despre ce vorbești.
Dacă apăsai butonul din spate, i se ridicau brațul și piciorul.
Făcea o mișcare de karate, ceva de genul.
Dar nu l-ai primit, fiindcă oamenii de turtă dulce au făcut grevă.
Îmi pare rău că n-am reușit să ți-o aduc,
dar acum înțeleg cum ai devenit un personaj negativ.
Gura!
Ocupați-vă de ei!
E la mine.
Dă-mi-o!
Bun.
- Acum... - Eddie, trebuie să crezi.
- Așa apare magia. - Ce să facem cu ăștia doi?
Ce-a fost asta?
Ce nu știi despre Moșul: renii lui nu se pricep doar să zboare.
Împachetează daruri, fac spaghete proaspete
și îl protejează împotriva celor care se pun cu el.
Eddie, deschide ochii!
Unde au fost toată noaptea?
Pe cer, în așteptarea ta.
Așteptau să crezi.
Stingeți luminile!
Te rog, nu!
Cât o să stau aici?
- Așa-ți trebuie! - Mami!
- Vezi renii? - Da!
Vrei să-i mângâi?
Salut! Ce pufos ești!
Bravo!
Mi-ați lipsit. Bravo, doamnelor!
Așa...
Nick!
Ai uitat ceva.
Chiar îmi trebuie.
Mulțumesc!
Te-ai străduit să mă faci să cred în tine,
dar n-aș fi reușit, dacă n-ai fi crezut tu în mine mai întâi.
Eddie, mi-ar plăcea să culeg laurii, dar...
Eu n-am făcut nimic.
Știi cine a crezut în tine?
Fetița aceea uimitoare de acolo.
Poți să-mi zâmbești?
Bună! Ei sunt frații tăi, surorile tale?
Eddie, vreau să te ajut să crezi din nou...
ca înainte.
Când micuțul Eddie credea că o lansetă îi va rezolva problemele.
Nu mi-a mers chiar așa rău, Nick.
Nu mi-a mers rău deloc.
Înainte să uit...
I-l dai tu lui Harf?
- S-a făcut. - De la Moșul.
Pa, Nick!
Anul ăsta nu v-ați zgârcit, doamnă primar.
A pornit!
Tata a apăsat pe telecomanda pentru reni, iar ei au venit.
Ați înțeles? S-o iau de la capăt?
Informațiile despre congresmenul corupt și cei trei nătărăi sunt aici.
Harf, înainte să pleci...
- Mi-a zis să ți-l dau. - Ce e?
Deschide-l și vei vedea.
Nu!
Nu... E Action Arthur!
De acum voi fi cuminte!
- Da, bun... Luați-l! - E Action Arthur, domnule polițist.
Action Arthur!
- Poate chiar era Moș Crăciun. - V-am zis de la început!
Avea puteri magice...
Nu sunteți cam bătrâni ca să mai credeți în Moș Crăciun?
Am 42 de ani.
PĂSTRAȚI DISTANȚA TRANSPORT DEȚINUȚI
Alo? Nick!
Ești teafăr?
S-a făcut, frate!
Totul e bine!
- Moșul e pe drum! - Da!
- Crăciun fericit! - Unu, doi, trei...
Am salvat Crăciunul!
La drum! E vremea s-o luăm din loc.
O să fie bine, tati.
Ești bine?
- Da. M-am distrat grozav. - Unde ați fost?
N-o să mă crezi, dar am fost cu Moș Crăciun.
Eddie, nu e momentul să mă iei peste picior.
Scumpo, chiar am fost cu Moș Crăciun.
Jur. Charlotte, nu mă lăsa la greu. Ajută-mă puțin!
Mami, tata spune adevărul. Am fost cu Moșul!
Ai convins-o pe fiica ta să-ți acopere prostiile?
- N-aș face asta! - Tu și Moș Crăciun...
Ascultă-mă!
Ce s-a auzit?
La ce vă uitați?
Ce cauți aici?
Eram convins că n-o să te creadă, așa că am vrut să te ajut.
Da, n-a crezut o iotă.
Bună!
- Bună! - Tu ești Moș Crăciun...
Eu sunt adevăratul Moș Crăciun.
Bine, dar...
Ce-i cu barba în două culori?
Și-a vopsit-o. Trece prin criza vârstei mijlocii.
Tu... E de necrezut!
Știi ce e de necrezut?
Expresia unei fetițe de șapte ani când a primit familia de căluți-de-mare.
Ai fost incredibil de fericită.
Nu te așteptai la un dar...
Fiindcă tata fusese concediat.
Nu ți-am povestit asta.
Tocmai asta încerc să spun! S-a purtat așa toată noaptea.
- Bine... Noapte bună! - Nu pleca încă!
- Eddie vrea să-ți spună ceva. - Serios?
Știe la ce te gândești
Știu la ce te gândești, așa că spune-o.
- Bine. O s-o spun. - Așa, dă-i drumul!
Hai odată!
- Spune-o! - Ai puțină răbdare!
Bine...
- Allison... - Allison!
Știi ce?
Aștept aici.
Allison, cred că trăiesc cu teamă.
De când aveam opt ani, trăiesc înspăimântat,
fiindcă ai mei s-au despărțit de Crăciun.
Când Charlotte a împlinit opt ani, mi-am amintit totul
și m-am gândit că mai bine mă detașez.
Dar n-a fost mai bine, știu.
Am acționat din teamă.
Acum îmi dau seama că n-are nicio logică
atunci când ai ceva în care crezi cu adevărat.
Iar eu...
cred în tine.
Și în fiica mea Charlotte.
Ce vreau să spun e...
că voi sunteți Crăciunul meu.
În fiecare zi.
Și vă iubesc.
Moșul te-a ajutat să înțelegi asta?
Trebuie să recunosc că da, puțin.
Frate...
mă faci să plâng.
Deci ce crezi
despre ce ți-am zis?
Cred...
- Că te-ai descurcat binișor. - Ce?
Îmi place cum sună.
Moșule, de ce se mișcă desaga?
Mă bucur că ai întrebat. Am o surpriză.
Întâmpinați-l pe Buldozer!
Nu!
Salut, Buldozer!
Nu ne trebuie un cățel.
- Ba da! - Ne trebuie un cățel.
Dacă aș fi știut asta înainte...
- Ce dulce ești! - Mă bucur că ești de acord.
Charlotte, uite!
Magia Crăciunului.
Ești tare, Moșule!
Ia uite ce mare e!
Am terminat aici.
Mulțumesc!
Familie Garrick...
Crăciun fericit!
Așteptăm oaspeți?
Salut! Vreți să intrați și să-l vedeți pe Buldozer?
Sigur că da!
Ia te uită!
Fetelor, trebuie să recuperăm timpul pierdut.
Pa, Moșule!
Sfârșit!
PENTRU MOȘ CRĂCIUN
Subtitrarea: Giana Stănculescu