Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
1999. Godinu dana pre raspada SSSR-a
Kira, hoćeš li još dugo?
- Kira! - Dolazim!
Kira, pomozi mi sa sudovima!
- Zdravo, Kira. Nova frizura? - Ista si majka.
- Da ti čestitam? Studiraš? - Da! Skoro sam filmska glumica!
Sad nema filmova.
Postojala je i postojaće umetnost, ali trenutno nema umetnosti.
- Sad si to rekao i za novac. - To se može primeniti na sve.
Prijatelji, poslužite se. Desert je poslužen.
- Kira, šta je to? - Ništa. - Opet si uzela moj ruž? -Nisam!
- Prozrela sam te. - Nisam, kunem se. - Jesi li videla moje čizme?
- Koje? - Bele. -Nisam. - Lažljivice! Ne diraj to!
- Kad sečemo tortu? - Čekaj! Nisi sama.
- Mama, tata! - Zdravo, srećna godišnjica!
Dobar dan! Molim vas za pažnju!
Održaću govor! Draga naša deco!
- Vira i Lev! - Tako dakle. Opijate se bez mene?
- Pozdrav svima. - Gospodin Voronjin! - Lev, dragi, ćao!
- Vira, gde je votka? - Čekaj, doneo sam viski! - Opa, viski!
- Kira! To si zaista ti? - Jesam. - Dođi. Dva poljupca kao u Francuskoj.
- Koliko imaš godina? - Skoro 17. Skoro sam glumica.
Mogu da te zamislim kao glumicu. Okreni se!
- Ne mogu da verujem. - Gde ti je žena? - Vira, gde si?
Vira! Kako si lepa!
- Koliko godina je već trpiš? - Daj, ona je ta koja trpi tebe.
- Uživa sa mnom već 20 godina. - 19. Ne dodaj mi godine.
Prijatelji! Zdravica!
Naravno, nismo u rodu, ali osećam se kao da jesmo.
Na vašu godišnjicu želim vam više novca, manje posla...
- Daj više da pijemo. - Ne prekidajte me! - Imajmo više dece! -Tačno tako!
Vira, idi u spavaću sobu i počni da rađaš decu. Odmah dolazim.
Ozbiljan sam. Srećna vam godišnjica braka!
Sačekaj, doneću ti hrane.
- Moram da kupim dolare. Možeš li da mi pomogneš? - Nije problem.
Ne brini. Moraš da misliš na svoje srce.
Kira, ustaj.
Zakasnićeš.
Bože dragi, kakav je ovo nered? Kira?
Našla sam svoje čizme ispod tvog kreveta.
Gde je džemper? Onaj koji mi je juče poklonio Voronjin?
Zašto mi uzimaš stvari? Hajde!
"Prema podacima vlade SSSR-a
94% hrane deli se preko kupona za hranu.
Gotovo 73% čine alkoholna pića.
Ali najveći razlog za zabrinutost jeste uvođenje
komercijalnog kursa
rublje u zemlji.
- Kira! - Samo minut, tata! - Koliko puta da ti kažem!
- Hoćeš da tebe našminkam? -Šminkaj sebe. - Je li to mamin ruž za usne? - Moj je!
Kunem se da je moj!
Mogu li?
Možeš!
Bravo!
- Da, bravo! - Vidi ga. - Bravo.
- Ja to neću. - Ni ja. Detinjasto je. - Zašto ne glumimo nešto ozbiljno?
- Želim nešto da jedem. - Pecivo s cimetom. - Pazi sad ovo.
Vrlo originalno!
Imam mnogo toga. Viski, žvakaću gumu, pepsi.
- Otvori ga! - Ne, vrati! - Daj mi!
Vratiću ti ako mi daš vlažan poljubac.
- Dobro, može. - Hajde onda!
- Zašto? Želiš još? - Kira!
- Kira! Mogu li da popričam s tobom? - Sa mnom? -Da.
- Kira, ko je to? - Ne znam. - Samo nemoj da otvoriš!
- Zdravo, ja sam Liz. - Kako imaš lepu jaknu!
- Hvala. Sama sam je sašila. - Sama? - Da.
Čoveče. Predivna je.
- Mogu li da je probam? - Naravno. - Uvek sam sanjala o takvoj jakni.
Mnogo je dobra!
Pridrži.
- Kako izgledam? - Stvarno ti lepo stoji. - Zaista?
Radim u filmskoj produkciji.
- Sa tvojim tatom. - Hoćeš li mi dati ulogu? - Možda.
- Ne znam gde bih počela. - Počni negde. - Dobro. Ja sam Liza.
- To si mi već rekla. - Već sam ti rekla. Dobro.
Stvar je u tome da... Samo sam htela...
Kira, ja...
Kira, gde ideš?
Kira!
Kira! Diži se! Hajde, digni se!
Leve... Kako je na poslu?
Dobro.
Šta je dobro?
Niko više ne snima dobre filmove.
- Jesi li zvao Voronjina? - Trebalo je? - Razgovarali smo o tome.
- Možda ima posao za tebe. - Ja sam režiser, a ne poslovni čovek.
Gde si bila? Zašto nisi zvala?
Bože, stopala su ti ledena. Lev, teška su vremena.
- Moraš da nađeš posao! - Vira, ne počinji.
Trudim li se zbog sebe? Radim to zbog tebe!
Gde ideš?
Voliš li me?
- Zašto? - Pogledaj me. - Kira. Pazi! Gledam put.
Mama mi je jednom ušla u sobu i rekla: "Nešto smrdi. Valjda su komšije pušile.
- Mnogo sam se uplašila. - Trebalo je da kažeš: "Mama, nisam ja".
Posle toga sam prestala da pušim.
- Strašno? - Strašno!
Zaboga, otkud ti ovo đubre?
- Isključi to, roditelji su... - Kira, da se nisi usudila!
Ovo je snimak mog života. Sad dolazi zabavan deo.
- Niko to ne radi u stvarnom životu. - Začepi, ništa ne čujem!
Možeš li da zamisliš svoje roditelje da rade ovo?
Svoje roditelje? Zašto?
Bilo koje roditelje.
Ja sad upravo zamišljam svoje.
Fuj, ne mogu.
Pazi.
Ako ga slomimo, uzeće nam bonus.
Radim već 20 godina i sad je gotovo.
- Dobar dan. - Dobar dan.
Kira! Nisam te prepoznala. Mnogo si porasla. Lepa si.
Izvinite, gde je moj tata?
Ne vidiš šta se ovde događa? Ne znam gde je tvoj otac.
- Možda u sobi za projekcije gleda svoj film. - U redu. Hvala.
- Misliš da će nas sve otpustiti? - Nije me više briga. - Samo želim platu.
"Za tebe, mama. Kome drugom?
Nemam nikog osim nje. Ona je jedina ostala.
Čoveče! Odlično sam."
- Zdravo. -Šta ti radiš ovde? - Nedostajao si mi.
- Bežiš iz škole? - Ne, pustili su nas.
Jesi li zadovoljan svojim filmom?
"Sreća, šta je to?
Čekaj, znam.
Sreća je kad je sve u redu.
Znači, sreća u porodici
samo je za odrasle?
I za decu.
Za sve.
Odrasli ne mogu jedini da budu srećni.
Piši: 'Želimo vam sreću u porodičnom životu'."
- Tata, molim te. - Inače ti neću ništa doneti iz Moskve.
Šta? Ideš u Moskvu?
- Nisi nameravao da ideš. - Jesam.
Ideš sam?
- Mogu li s tobom? - Ne možeš.
- Zašto? - Ići ćeš sledeći put.
- Uvek to kažeš, ali ti i ja... - Kira, prestani. Ne budi detinjasta.
Kira, požuri!
- Imate li "Terminatora"? - Ne.
- A "Ramba"? - Ne.
- Šta je onda ostalo? - Samo filmovi Džeki Čena.
A "Laskovji Mai"? Nemate ni to?
A Madonu?
- Mama, kupimo banane. - Nemamo novca.
- Molim te! Zašto ništa ne kupujemo? - Imam spisak za kupovinu.
- Mama, molim te. - Prestani da me moljakaš!
Mama, vidi ovo.
Kira, idemo!
Vira, zdravo! Kako si?
Malopre sretnem tvog muža u centru, a sad naletim na tebe.
- Ne, Lev nije ovde. - Ne, videle smo ga! - Zbunile ste se.
- Ali videle smo ga! - Nije u gradu. Pomešale ste.
- Kira, koliko je sati? - Videle smo ga! - Ne, zbunile ste se.
Kasnimo. Idemo, Kira!
- Imaš li kasetu? - Nemam. - Ali zamolio sam te!
Šta se dogodilo?
- Grejanje je isključeno u svim zemljama. Možda čak i u Moskvi. - Da. I u Americi!
Vrlo smešno. Idemo.
Međutim, ovde je porodica definisana kao predmet
od strateškog interesa za državu.
Ako je porodica zdrava, zdrava je i država.
Moramo da se setimo ključnog elementa. Bolje ga zapišite.
Šta su govorili naši neprijatelji?
"Homo homini lupus est: Čovek je čoveku vuk."
"Zbog privredne situacije u zemlji
vlada je uvela porez na luksuzne predmete: dijamante, krzna.
Povećan je porez na cigarete i pivo.
Danas je vlada sovetske Ukrajine odlučila da ublaži
sukob sa studentima koji štrajkuju glađu.
Vlada je odlučila da udovolji
svim zahtevima protestanata.
Poverenje vladi uzeće se u obzir
na popularnom referendumu 1991."
Tata. Ideš negde?
Jesi li pijan?
Šta se događa?
Sve je sjajno.
- Gde ideš? - U šetnju!
- Šetnju? Noć je. - Pozvana sam.
- Ko te je pozvao? - Ne znaš ih. - Mama, čekaj! Gde ideš?
- A večera? - Odrasla si! Sama je spremi.
- Tata, uradi nešto! - I ja odlazim.
Gde? Šališ se? Tek si se vratio.
- Čekaju te prijatelji? Ili devojke? - Ostanimo kod kuće!
Tata, molim te... U redu! Onda ću pozvati svoju novu prijateljicu Lizu!
Idi u svoju sobu. Odmah!
Prekidamo! Da! Spakuj se i idi da se zabavljaš!
S Lizom, Katjom ili s kim god želiš!
Budi tih, moraš da spavaš.
Izađite, smetate.
Neću to da pijem.
Pij, rekao sam! Pij!
Zašto buljite u mene?
Ko bi te želeo...
Mama! Tata!
- Šta je? - Glupa si, eto šta.
I ti si glup.
Kako si?
Gde je tata?
Tu sam.
- Šta radiš ovde? - Došao sam da vidim jesi li živa.
Živa sam i zdrava. Sad možeš da ideš.
- Čemu ta ljutnja? - Nisam ljuta, dobro sam.
Otkud ti auto? Ukrao si ga?
Ukrao sam ga.
Šta je?
Ništa.
Ti... Jesi li ikad?
- Šta je? - U redu, ne idemo dalje.
Nema povratka. Odlučila sam.
Devojke kažu da mnogo boli.
- Možemo da stanemo ako hoćeš. - Ne. U redu je. Uradimo to.
To je to?
Znači, neće biti gore?
Sve je u redu. Samo...
Ne znam zašto to svi vole.
- Znači, nije nikad došao? - Ne. - Treba da znaš da ne pričamo s njim.
Ne zabranjujem razgovor s njim. Zar nije tako? Samo ti se divim.
- Daj salate. Reći ću svim devojkama... - Bako, uključimo muziku! Dosadno je!
Kira! Kao da nam treba tvoja muzika. Zar slavimo?
Poludi čim kažem nešto o njenom ocu!
Šta sam rekla?
Je l' ti tvoj voljeni otac zaželeo srećnu Novu godinu?
Meni je nije čestitao.
- Društvo, zašto sedimo u tišini? Popijmo rundu žestokog. - Može!
- Ispratimo Novu godinu, mislim, staru. - Nije sva porodica za stolom.
- Deda, ne počinji. - Ne brini.
- Možda se predomisli i vrati. - Mama, ne sad. Nova je godina.
19 zajedničkih godina koje su sad beznačajne.
- Otići ću kod Leva i dovesti ga kući. - Tata! - Molim te. -Ne, ne, moram.
Sutra ćeš uraditi šta želiš.
Pazi na svoje srce!
Ne mogu više da izdržim! Odlazim!
- Srećna Nova godina! - Kira, čekaj! Daću ti nešto.
Vratila si se?
Miša, razmišljala sam... Da počnemo da živimo zajedno?
Započnimo novi život! Odrasli smo.
- Zar nisi srećan? - Srećan sam, samo...
Nisam očekivao...
Ja ga neću zatvoriti.
Znači, smrznućemo se?
Znaš da noću ukradeš ceo pokrivač?
A ti hrčeš!
Jesam ti se odmah svidela?
Čim sam te video kako povraćaš.
Joj, nemoj da me podsećaš.
Nisi mi nikad rekla šta se tad dogodilo.
Više nije bitno. Ostanimo zauvek ovde.
Moram na posao.
Šta bi hteo da postaneš kad odrasteš?
Već sam odrastao.
Mogu da se ljubim jednim okom. Da ti pokažem?
Čoveče!
Jesi li nekad video mrtvaca?
Naravno.
Ipak sam doktor.
- Ti ga poznaješ? - Poznajem. - Prestanite da hodate okolo.
Ne mogu da gledam televiziju i razgovaram telefonom zbog vas.
Zašto si ovde?
Razgovaraćemo u hodniku?
Dobro, idemo u kuhinju. Miša spava.
Stvarno?
Tražim te već dva dana.
- Čaj? - Da.
Ja ću.
Mogu i ja, ali hvala.
Znači, živećeš ovde?
Tata, gde sad živiš?
Dobro znaš šta se dogodilo.
Ko, ja? Čekaj, kako ja to da znam?
Neko mi nešto govori? Ne. Kad si već tu, reci mi sve o tome.
Pretvorila sam se u uho. Hajde, reci.
Nemaš prava da ostaviš majku u takvoj situaciji.
Dakle, ti imaš prava, ali ja ne?
Slušaj, tata, nije pošteno. Zar se ne slažeš?
- Vladik! - Zdravo! Kako zgodan muškarac.
- Trebam ti? - Ne, to mi je tata. - Zdravo, tata. A ko si ti?
Ja sam Mišina verenica.
Verenice, zašto si uzela moj čajnik?
- Izvinite, htela sam da tati skuvam čaj. - Izvinite na smetnji, ali odlazimo.
Ovako, Kira, spakuj se i idi kući.
Na silu?
Dobro jutro.
- Miša. - Ja sam Lev, Kirin tata. - Znam.
Znaš da je pobegla od kuće?
Vladik, prestani da vičeš!
Možeš li na kratko da izađeš?
Sranje, nisu me nikad izbacili iz rođene kuhinje.
Treba nam samo pet minuta. Možemo li da sednemo i popijemo čaj?
Ne, hvala. Već sam popio čaj.
- Šta su ti rekli roditelji? - Nisam ih ni pitala! - Ozbiljno?
- Koliko ima godina? -25. - I kako ste se upoznali?
- Malkine, zašto si ovde? - Gubi se! - Pričamo o ozbiljnim temama, uhodo!
Kira, jeste li imali seks?
- Naravno! - Koliko puta?
- Pet, šest puta dnevno. - Pet, šest?!
Ne bojiš se trudnoće?
- Momci, pazite! Ja spavam na tome! Koji klinac? - Hoće li te zaprositi?
- Prestanite! To nisu vaše stvari! - Kira!
- Kira! Od čega ćete živeti? - Ostavićeš školu?
Siđite! Momci!
Samo siđite!
- Može malo tiše? Uspavljujem decu! - Izvinite, bićemo tiši.
Molim vas, budite tiši. Kasno je. Molim vas!
Jeste li normalni? Daj mi to! Šta to radite?
Zdravo, društvo. Zabava je gotova. Odlazite.
- Kira, ko je to? - Miša.
- Kira, dogovorili smo se do jutra. - Rekla sam da budete tiši zbog dece.
- U redu, zdravo! - Kreten.
Miša, ja ću da počistim.
Rekla sam da ne prave probleme.
Miša!
Molim te, oprosti mi.
- U redu je... - Umro mi je pacijent.
- Ženo, tvoj je red za čišćenje. - Upravo sam sve očistila.
Hodnik, kupatilo. WC i kuhinju.
- Šta? - Šta nije u redu?
Marina, šta je za večeru? Mogao bih da pojedem celu kobasicu.
- Nema posluge. Idi čisti! - Kolja, grejem je! Vladik, dođi da jedeš.
Izvini, ali si zaboravila da očistiš WC.
"Ulice u centru su zatvorene, a policija je u stanju pripravnosti.
Nadajmo se da neće izbiti neredi.
Kao što vidite, i dalje vladaju red i mir.
Iako mnoge od njih imaju različite i oprečne stavove,
sve političke stranke
okupile su se radi demonstracija.
Ali svi slogani su drugačiji.
Iako svi pokušavaju
da nađu način da se konsoliduju,
glavno je da ne dođe
do propasti države.
SSSR se neće raspasti!"
Za šta je ovaj red?
- Oprostite, šta mogu ovde da kupim? - Još ništa. Čekamo.
- Šta ti treba? - Ne znam.
- Možda meso. - Da, meso je dobro.
- Hoće li od toga biti dobra supa? - Da. Ima i za pihtije i pljeskavice.
Hoćeš li da kupiš?
Podelila bih palačinke,
ali danas je teško doći do hrane.
Muž i ja čekamo vizu.
- Želimo da emigriramo u Izrael. - Razumem. Ja pravim supu.
Mogu li da dobijem viljušku?
Ima li vesti o vizi?
Neće nas nikad pustiti.
Kakva je? Ukusna?
Jeste.
Ali nisam gladan.
Hoćeš li da sviraš gitaru?
Ne mogu.
Kako su slatki!
- Prodajete ih? - A šta ćemo drugo s njima?
- Skupi su? - Skupi.
Vidi koliko je mesa na njima.
Kupila bih jednog, ali nemam novca.
Ali imam sat. Pogledajte.
Elektronski, inostrani.
Skup je. Je li dosta za jednog zeca?
U redu. Kojeg?
Ovog.
Hvala.
- Šta će ti? - Vidi kako je sladak!
To će nam biti vežba za decu.
Bože dragi, kao dete si.
Očistite ovaj zoološki vrt! Svi mi sedite na glavi.
Vladik, jesi li istresao nos?
- Liuda! -Šta je? - Dobili smo vizu!
- Šta? - Dobili smo vizu - Kolja! Mark, nemoj da daš nameštaj!
Liuda, nemoj nikom da daš komodu, razumeš?
Koliko možete da ponesete?
20 kila po osobi.
Šta je ovo? Kakvo je ovo đubre?
Sve si ih već pročitao.
Stajao sam cele noći u redu da je dobijem.
- Pisao sam disertaciju o tome. Slušaj. - Mark, sad nije vreme za to.
Mark, ovaj sto ćemo uzeti za Vladika.
I akvarijum. To će biti Vladikova nova igračka.
Knjige mogu da se koriste kao toalet-papir!
Čitanje je staromodno. Sad svi gledaju televiziju.
Mogu li da uzmem projektor?
Bože, uzmi šta hoćeš. Liuda, nemojte da brinete.
Hajde, Mark, kako se kaže "dobar dan" na hebrejskom?
Vidi kako su mladi.
Video sam. Gledam već sat vremena.
Mi nećemo nikad ostariti, zar ne?
Kira, idemo da spavamo. Sutra moram da radim.
Voliš li me?
Idem u WC, a ti isključi to.
Nigde nema hrane?
Sin mi kaže: "Mama, daj mi nešto slatko!"
- Ali odakle mi? - Da možemo bar da dođemo do krompira ili zelja.
Kira!
Lepo što si došla.
Kao što vidiš,
- slavimo smak sveta ovde. - Ko su svi ovi ljudi?
- Prijatelji. - Prvi put ih vidim.
Ne zaboravi da vratiš sovjetski pasoš!
Nisam više Sovjet! Pocepaću svoj pasoš!
Prokleti Sovjetski savez!
Momci, popijmo nešto!
Francuski brendi.
- Nešto se dogodilo? - Ne. - Tužna si. -Samo tako izgledam.
Izvoli. Moja vizitka.
Ako želiš da razgovaraš, ako želiš nešto da pitaš
ili imaš problema, samo me pozovi.
- Dobro. - Obećavaš? - Obećavam.
- Vidi, brendi! - Ja neću. Radim noćnu smenu.
Šta je? Pijmo za televizor i video-plejer!
- Nema mnogo kaseta, ali Bog je dao video-plejer. - Kolja!
Sve vidim. -50 grama ovde i onde, koja je razlika?
- Pijmo. - Ja neću jer radim noćnu smenu.
Miša, tvoj posao je gubljenje vremena.
Vidi. Naš Igarjok prodaje stvari u Poljskoj. A ti?
Dvogled. Ne trebaju nam, ali dobro se prodaju.
- Razmisli. - O čemu? - Jesam li pokvaren preprodavac ili šta?
- Zašto pokvaren preprodavac? - Druga su vremena. Moraš da okrećeš lovu.
Miša... Zar ne možeš nešto da prodaš na poslu?
Radim u hitnoj, ne mogu da dobijem više novca.
Ne preteruj. Šta sam rekla?
Želim sve najbolje za tebe.
Ne mogu...
Mi smo kod kuće imali takav.
Shvatam.
Hteo sam nešto da te pitam. Tvoj tata je velika faca.
Zašto se ti i Miša ne uselite kod tvojih? Imaju sigurno veliki stan.
- Marina i ja bismo imali više mesta. - Samo što... - Njeni su razvedeni.
Nisu razvedeni!
Nema razdova, jasno?
Mama!
- Kira! - Mogu li da spavam s tobom? -Koliko je sati?
Kira, šta je? Kira, jesi li trudna?
I onda sam obećala da ću je sama nositi.
Ali na kraju si nosila i mene i igračku. Sećaš se?
Sećaš se kako smo znali da beremo pečurke?
- Spavaj, devojčice moja. - Brali smo pečurke...
- Sećaš li se? - Sećam se. Spavaj, slatkice.
- Voliš li me? - Tiho. Spavaj.
Spavaj, draga.
Izdahnite, udahnite.
Jedan, dva, tri, četiri.
Devojke, ovo je za vas!
Zdravo, Kira! Upoznajte se. Ovo je Kira. Kira ovo su svi.
- Šta piješ? - Ne znam. - Skini ovo. Uobičajeno.
Probaj! Kako si?
Odlično sam. Uskoro ću dobiti ulogu.
Živeću sama. Glumica sam. Ide mi sjajno.
Odjednom imam puno prijatelja. Ne baš odjednom, uvek sam ih imala!
Je li to džemper koji sam ti poklonio?
Slušaj, zaboravimo na tvoje roditelje.
Miša!
Miš...
- Kira? Jesi li to ti? - Zdravo. - Mogu li da prenoćim kod vas? -Uđi.
- Jesi li trudna? Čemu zec? Otkud ti? - Kupila sam ga.
Bože, sva si mokra. Mokra i gladna! Brzo se presvuci. Pristaviću čaj.
- Kira. - Zdravo.
Zdravo. Smršala si.
I porasla.
- I prolepšala si se! - Jesi mi video nos? Kao krompir je.
Jesi ti videla moj? Jesmo li u rodu?
- Jesmo, definitivno. - Baki se sviđa.
Zašto si tužna? Nešto se dogodilo?
Ne, samo sam umorna.
Danas su svi umorni. Kakva nemirna vremena.
Nešto se događa sa svetom.
Bože, bože...
Da, ovo su druga vremena.
Deda, uvek sam se pitala
zašto pojedeš samo pola bombone, a ne celu?
Jer ih volim, ali nisu dobre za mene.
Pojedem samo malo i već budem srećan.
- Hoćeš bombonu? - Ne, idem da se operem.
Kira!
Vasja, digni se! Vreme je za doručak, Kira je ovde!
Vasja, digni se!
Vasjenka! Digni se!
Vasja!
Dragi prijatelji, danas se poslednji put
opraštamo od našeg dragog druga Vasila Vasiljovića.
Vasil Vasiljović bio je i porodični čovek.
Suprug, otac i deda.
Bio je simbol
sovjetske kulture!
Teškog, okrutnog rata protiv germanskih fašističkih osvajača,
a zatim dugačkog perioda obnove
naše sovjetske Ukrajine.
Ali lepa uspomena na njega
zauvek će živeti u našim srcima.
...menja mišljenje svakih pet minuta.
- Kira, moje saučešće. - Kako si se promenila!
Objasni mi nešto. Kako ti to uspeva?
Gde su ti principi? Kameleon si. Nismo mi, već vreme u kojem živimo.
Setio sam se svojih ukrajinskih korena.
Pridružio sam se ukrajinskom umetničkom pokretu.
Svi progresivni ljudi to rade.
Popij piće. Počivao u miru!
- Votke više nema. - Idem po nju.
Uskoro će nacionalizam postati moderan.
Možeš da pišeš scenarija i snimaš filmove o tome.
Zdravo. Moje saučešće.
Prema njemu, da. Od nje, odlično.
Da, više ljubavi, više!
Sjajno!
Da, bravo!
S više strasti!
Da, sjajno!
A ti, Kira? Znaš li šta je ljubav?
- Nemam pojma. - Ako ne znaš, onda glumi da znaš!
Svi glume! I? Možeš li?
- Mogu. - Sjajno!
Da, bravo!
Vrlo dobro!
Kira! Zdravo!
Slušaj, izvini što sam te uplašio. Prolazio sam i nisam te prepoznao.
Takva si lepotica.
Kako si? Jesi li udata?
- Još ne. - Ja imam puno posla. Upravo sam se vratio.
Hteo sam da te posetim. Kako ste ti i tvoji roditelji?
Razveli su se.
Ali svrati! Sad moram da idem.
Kira!
Slušaj. Čekaj malo.
- Idemo na kafu? - Ne mogu. Moram na posao.
Kakav posao? Moj prijatelj je upravo otvorio restoran. Molim te.
Samo kafa. Upadaj! Hajde, idemo!
Lepe devojke ne bi trebalo da rade.
Znaš već. Hajde.
Sedi. Idemo.
VOLIŠ LI ME?
MEDIATRANSLATIONS