Downloaded from YTS.MX
Kvällen har precis börjat.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Du är precis där du vill vara.
Du känner dig självsäker, upprymd och sedd.
Du är äntligen bland människor som känner som du.
Och för ett ögonblick glömmer du att du är annorlunda.
Ikväll är allt möjligt.
Berlin var platsen där allt hände.
Det är syndens näste.
Det fanns 80-120 kaféer, barer och klubbar
som nästan uteslutande vände sig till HBTQ-personer.
Det är queer- och transpersoner överallt.
När nazisterna grep makten
inleddes den värsta förföljelsen av homosexuella i världshistorien.
Det finns ingen annan period i historien
då frihet och förtryck
var så nära varandra tidsmässigt, som på 1920- och 1930-talet.
Även idag kan friheterna ryckas ifrån en.
De levde samma liv som jag lever idag.
Men det var bara för en kort tid.
Det var en katastrof för mänskligheten och jag blev drabbad.
ELDORADO: ALLT NAZISTERNA HATAR
BERLIN SENT 1920-TAL
Man går längs gatan i Berlin
och ser en byggnad i hörnet
med en fantastisk skylt ovanför entrén.
Det står: "Här är det okej!"
Av alla nattklubbar på det gyllene 20-talet
var Eldorado den mest spektakulära queerklubben.
På Eldorado i Berlin uppstår en ny sorts frihet
där gaymän, lesbiska
och transpersoner kunde vara fria och självständiga för första gången.
En av personerna man kunde träffa här var Charlotte Charlaque,
en judisk tysk-amerikansk intellektuell dam.
Hon har rest jorden runt och har bott i USA, Tyskland och Frankrike
och blir en av de första
som genomgår en kirurgisk könskorrigering, i hela världen.
Vi ser två nya ansikten i Berlins nattliv.
Lisa och Gottfried. Nygifta och i 20-årsåldern.
De är redo, precis som många andra som kommer till Eldorado,
att prova nya saker och sängpartner.
Lisa, vars fullständiga namn är Lisa von Dobeneck,
och Gottfried von Cramm, hade känt varandra sen barndomen.
Slotten där de växte upp låg i samma grannskap.
Lisa var född Dobeneck
och hennes familj bodde 15 km från vår egendom.
Vi kallade det "syndens näste"
eftersom Cramms fick göra vad de ville där.
Lisa och Gottfried ville leva ett extravagant liv,
vilket naturligtvis inte går här på landsbygden.
Det kan man däremot i storstadsvimlet i Berlin.
Samhället blir frihetligare.
Kvinnors ställning förbättrades.
Censuren lättade
och pressen fick större frihet att publicera vad man ville.
Det ledde till att en mängd queer-tidningar utgavs.
FLICKVÄNNEN
KVINNLIG KÄRLEK
Det fanns tidningar för gaymän och gaykvinnor.
Det fanns till och med en för transvestiter.
Nu kunde man prata mer öppet om sex än man gjort tidigare.
Människor kände
att det var en revolution gällande den sexuella identiteten.
Det är här Lisa och Gottfried upptäcker en helt ny värld.
Eldorado var synonymt med att nåt nytt stundade.
På den här fantastiska och glittriga nattklubben
skulle du nog bli förvånad över
att träffa nån som stod Adolf Hitler nära.
Personen heter Ernst Röhm,
och han har hemska antisemitiska åsikter
och är en av nyckelpersonerna bakom nazisternas maktövertagande.
Röhm är en fanatisk soldat som är besatt av krig och död.
Som hängiven nationalist
kom han aldrig över det tyska nederlaget i första världskriget.
Adolf Hitler och Ernst Röhm umgicks i samma högerradikala kretsar redan 1919.
Inom kort blev de goda vänner. En vänskap som bestod i många år.
Båda hade en dröm
om att naziströrelsen skulle bli stor nog att ta över makten.
Det skulle dröja ett tag.
Ernst Röhm är gay
och döljer inte det faktumet
och har många älskare och kontakter.
Hans homosexualitet är en illa dold hemlighet och nåt man skvallrar om.
Hitler är medveten om ryktena om Röhm.
Men han tycks anse att han behöver Röhm.
Vid ett tillfälle har Hitler sagt:
"Jag struntar i hans privatliv
så länge han håller det diskret."
Men det visar sig att han inte var särskilt diskret.
Klubben lockade till sig
ett brett spektrum av olika människor
gällande politiska åsikter och världsåskådning.
ELDORADO HÄR ÄR DET OKEJ!
Eldorado representerar egentligen
ett skyltfönster av Berlins queervärld mot resten av världen.
Några av queerartisterna på Eldorado
blir stora stjärnor under den här perioden.
En av dem är Claire Waldoff.
Kasta ut alla män från riksdagshuset!
Kasta ut alla män från parlamentet!
Kasta ut alla män från överhuset!
Vi ska göra det till kvinnohus
Om man kom ensam till Eldorado var man tvungen att betala för en taxidansare
som skulle eskortera en på dansgolvet.
Man kunde verkligen se genderillusionen
som Eldorado är så känt för.
En kväll träffar Charlotte nån som är som hon.
Inte nog med att personen är en intellektuell som Charlotte,
hon är också trans.
Hon heter Toni Ebel.
Precis som Charlotte vet hon inte vad hon ska göra åt det.
Hon har precis lämnat ett hemskt äktenskap.
Hon är ungefär tio år äldre.
Men de blir oskiljaktiga.
Den här typen av relationer mellan transpersoner
är väldigt vanliga.
Oavsett vad din sexuella läggning må vara
skapar vi djupa band av systerskap
som ibland utvecklas till att man blir ett kärlekspar
eller partner för livet.
Det beror delvis på
att vi lever i en värld där det inte finns många som oss.
Så när vi träffar en likasinnad
utvecklar vi djupa familjeband till varandra
oavsett vilken form det tar.
Toni hade i många år försökt att leva som kvinna,
men hon vet inte vart hon ska vända sig.
Charlotte Charlaque har svaret.
Hon presenterar Toni för Magnus Hirschfeld.
Magnus Hirschfeld besökte också Eldorado.
Han älskade att observera queervärlden.
Han är själv en kändis.
Alla vet vem han är.
Han är sexolog.
Han är fascinerad av att studera mänsklig sexualitet
och genderroller.
Han är fast övertygad om
att homosexuella och transpersoner
kan uppnå frihet och få rättigheter
med hjälp av vetenskapen.
Han publicerar i ett rasande tempo
böcker, broschyrer och föreläsningar.
Han grundade världens första organisation för homosexuellas rättigheter 1897.
På Berlins karta för queer
finns det bara en plats för progressiva tankar:
Magnus Hirschfelds Institut för sexualvetenskap.
Det finns ett museum där man kan se volangtrosor
som en tysk soldat hade på sig under första världskriget.
Där finns dildos - alla möjliga saker.
Det fanns en mottagning med hjälp för människor
som behövde rådgivning gällande sina förhållanden,
könssjukdomar och information om abort och graviditet.
Listan var lång.
Institutet var även en mötesplats för människor.
Det var ett nav dit queer kunde gå och blev en samlingsplats.
Bara vetskapen om att institutet fanns där
var viktigt för gemenskapen i Berlin.
De specialiserade sig i
transidentiter och transbehandlingar för dem
som kämpade med sin könstillhörighet.
För Ernst Röhm förkroppsligar Magnus Hirschfeld fienden.
Han är jude, socialdemokrat
och han står upp för transsexuella män och kvinnor
och stämmer inte alls in på den maskulina ideologi
som Ernst Röhm förespråkar.
Men de har nåt gemensamt. Ingen av dem lever öppet med sin homosexualitet.
Magnus Hirschfeld vet att han förstör sitt rykte som vetenskapsman.
Och Ernst Röhm vet att han blir utesluten ur partiet.
Ernst Röhm verkar vara säker på
att hans vänskap med Hitler
och hans mångåriga bekantskap med Hitler skyddar honom.
Både gentemot allmänheten och det nazistiska partiet.
Det gör honom ganska oförsiktig gällande sitt privatliv.
"Käre dr Heimsoth.
Jag vill skaka din hand."
"Jag kan minns ett antal homosexuella känslor och stunder i min barndom.
Men jag har även haft samlag med många kvinnor,
men aldrig med samma njutning."
Vi har inte mycket att gå på när det gäller Röhms inre liv.
Men vi har en riktig skattgömma.
Det är ett antal brev som han skrev till en vän
vid namn dr Karl-Günther Heimsoth.
Alla kvinnor äcklar mig.
"Jag beklagar inte min läggning
trots att det har inneburit mycket svårigheter för mig emellanåt.
Innerst inne är jag kanske till och med stolt över det.
Så känns det i alla fall."
I de här breven
verkar Röhm bli mer och mer trygg
när det gäller att identifiera sig som homosexuell.
Det här är en tidsålder då sexualitet i sig,
heterosexualitet, homosexualitet, vad det än är,
att tanken på att sexualitet är ett inneboende mänskligt drag,
är nytt och håller på att utforskas.
Men det finns även en annan verklighet.
Tyskland består inte bara av storstäder,
utan mestadels av småstäder och byar.
Det som sker i Berlin och andra storstäder är främmande för många av dem.
De skräms av den snabba förändringen.
Förändringarnas hastighet är en källa för frustration för nästan alla.
Om man är radikal går förändringarna alldeles för långsamt.
Å andra sidan om man är konservativ
ser man att allt som ger ens liv djup och mening försvinner.
Det är den känslan av att hotas av förändring
som ger fascisterna en grogrund att kunna sprida sina giftiga idéer.
Vi vill visa alla tyskar
att det inte finns något liv utan lag.
Och det finns ingen lag utan makt.
Och det finns ingen makt utan styrka,
och styrkan ligger hos det egna folket.
Han lät som Hitler alltid gjorde när han höll tal.
Som en galning.
Han skrek och innehållet var alltid detsamma.
Och pratade naturligtvis om judar.
Det var förfärligt att lyssna på.
Jag var inte intresserad.
Jag var en oskuldsfull ung man.
Jag var förälskad.
Vi hade ett hus i Sauerbrunn
där vi tillbringade somrarna.
En annan person som alltid var där på semester var Lumpi.
Det var där jag lärde känna honom.
Han bodde i Budapest och jag bodde i Wien.
Lumpi och jag blev vänner.
Vi gjorde mycket tillsammans.
Jag älskade honom. Varför inte?
Vi var båda judar,
men vi oroade oss inte för det.
Vi var långt borta från allt.
Men orosmolnen tornade upp sig.
Inte bara i Berlin och Tyskland, utan överallt i Europa.
1931 utser Hitler Röhm till chef för SA.
SA är nazisterna paramilitär. De gör smutsgörat.
De underminerar demokratin,
de slåss med folk på gatorna och misshandlar folk utanför evenemang.
Under Röhms ledarskap växer medlemsantalet till tre miljoner.
Det blev ryggraden och garanten
för den nazistiska rörelsen.
SA var en viktig del av nazisternas plan att ta över Tyskland
och bygga upp ett renrasigt rike
fritt från judar, kommunister, funktionsnedsatta,
fritt från romer och sinter och fritt från queer.
SA rekryterade mestadels sina medlemmar
bland unga män som tillhörde låg- och medelklass.
På grund av lågt ställda medlemskrav
drar de inte bara till sig radikala nationalister,
utan även utstötta, excentriker och ganska många kriminella.
Karl Ernst tillhörde stormtrupperna.
Man förmodar att Röhm träffade och rekryterade honom
i vimlet i Berlins nattliv.
Ernst går med i SA
och blir Röhms högra hand i organisationen.
SA-mannen Karl Ernst jobbade i Berlin
som vakt på homosexuella nattklubbar och som pickolo på hotell.
Efter Ernst gått med i SA får han egna politiska ambitioner
trots att han lever dubbelliv som gay.
Om man tänker på Röhms liv
i det militära och i högerradikala paramilitära kretsar
så lever han i en heterosexuell miljö.
Man sover ihop, man duschar ihop.
Man går ut på gatorna och misshandlar judar och kommunister ihop.
Allt det kan ha
en erotisk eller sexuell laddning.
Det råder hypermaskulinitet.
"Vi är så manliga att vi äcklas av kvinnor.
Vi vill inte ha med dem att göra.
Det gör oss inte till fjollor, utan ännu mer manliga."
För rörelsen!
Det finns en man i den nationalsocialistiska rörelsen
vars hot Ernst Röhm har underskattat en längre tid.
Det är Heinrich Himmler som var chef för SS.
Som ung var Himmler mycket intresserad
av manlig kamratskap och gemenskap.
Samtidigt är han rädd för
den homoerotiska attraktionen som kan utvecklas i den formen av kamratskap.
Heinrich Himmler är chef för SS - Schutzstaffel.
Det mindre paramilitära SS är underordnat Röhms mycket större SA.
Röhm och Himmler är rivaler på sätt och vis.
För att distansera sig från SA och homoryktet som det har
bygger han upp SS till en elitorganisation.
Det innebär att medlemmarna helst skulle vara blonda och blåögda.
Det är enligt honom bevis på att man har "bra" ariskt blod.
Under de här åren blir Gottfried von Cramm en stjärna.
Efter två jämna game sträckte den tyska mästaren en muskel
och efter det kunde han inte stå emot Perry.
Gottfried började spela tennis när han var tio år.
När han var 13 bestämde han sig för att bli världens bästa tennisspelare.
När han flyttar till Berlin blir han medlem i den kända tennisklubben Rot-Weiß.
En av medlemmarna är Hermann Göring,
som senare blev preussisk inrikesminister i den nazistiska regeringen.
Gottfried är en stilig, lång man.
Han har blå ögon och blont hår.
Han förkroppsligar sinnebilden av en arier.
Han tillfrågades tidigt om han ville bli medlem i nazistpartiet.
Vi vet att Gottfried avböjde.
Med åren skulle det bli ett allt större problem.
Vi vet förstås inte detaljerna kring när de först träffades,
men vi vet att Gottfried lär känna en ung man
i samma ålder som han själv.
Den unge mannen heter Manasse Herbst.
Gottfried och Manasse kommer från två vitt skilda världar.
Manasse kommer från en judisk familj i fattiga Scheunenviertel.
Han är skådespelare.
För att få ekonomin att gå runt jobbar han i baren på Jockey,
vilket är en liten jazzklubb några kvarter från Eldorado.
De blev kanske attraherade av varandra.
Homosexuella män lever under ett ständigt hot.
Paragraf 175.
OTUKT MELLAN MÄN STRAFFAS MED FÄNGELSE.
Paragrafen kriminaliserar homosexuella relationer mellan män.
Men paragrafen är svår att efterleva, eftersom domstolarna kräver bevis
på sexuellt umgänge.
Det är ingen lätt uppgift för polisen.
Istället för att slå till mot barer och göra razzior
upprätthåller de istället "rosa listor".
Det är listor på folk som de misstänker eller vet är homosexuella.
Ofta visste man inte om det eftersom man inte blev gripen,
men vi vet att de rosa listorna innehåller tusentals namn.
FÖRNAMN: JOSEF LAGRUMSHÄNVISNING: § 175
Men Gottfried följer sin inre röst. När han blir kär
ska han följa sitt hjärta.
Gottfried och Manasse träffas ofta efter det första mötet.
Lisa vet naturligtvis om det.
Inget sker i hemlighet, utan de lever öppet.
Vad gör du?
Kom hit.
De tre bildar en ny form av vänskap
som verkar fungera.
För Lisa innebär flytten till Berlin frigörelse.
Hon vill leva självständigt och utforska sig själv på nya sätt.
Hon blir snabbt vän
med de moderna kvinnorna som kommer till Berlin.
Med författare, idrottskvinnor och fotografer.
Lisa fotar också.
Hon är duktig jazzdansare och ryttare.
Hon spelar hockey och blir tysk mästare.
Det grundar sig i en rörelse som startade före 1920-talet,
då man frigjorde sig själv
från inskränkningarna som kläder eller ett hushåll innebär.
Hon börjar prata med en burdus ton och går sin egen väg.
Hon inledde olika affärer, även med kvinnor.
Hon var nyfiken och hade en sexuellt äventyrlig sida som hon ville utforska.
Relationen mellan Gottfried och Lisa
karaktäriseras av att de litar på varandra till hundra procent.
De vet att vad de än gör så är det okej.
VALRÖRELSE I TYSKLAND
Det är våren 1932. Hitler ställer upp i valet.
Nazisterna blev största parti i riksdagen.
Strax innan nationalsocialisterna tog över makten
intensifierades terrorn på gatorna.
Det var stora bråk med dödlig utgång.
Syftet med strategin
var att visa hur instabilt det demokratiska statsskicket var.
De utnämner sig själva som garanten för lag och ordning
som ska upprätthålla trygghet, ordning och lugn om de vinner valet.
TA ÖVER GATORNA! ADOLF HITLER
Snarare än att ingjuta rädsla
så förknippas nationalsocialisterna
med löftet om ett starkare Tyskland
med en ljusnande framtid.
God kväll.
Så Charlotte, Toni och en annan kvinna vid namn
Dorchen Richter, har genomgått sina operationer.
De är de enda tre personer vi känner till
som har genomgått könskorrigeringar på institutet
och som överlevde.
Operationerna och de kirurgiska ingreppen
var otroligt riskfyllda eftersom de var experimentella.
Det var första gången
som flera kirurgiska ingrepp utförts på människor i världshistorien.
Folk ville komma dit
eftersom det inte fanns nåt annat alternativ.
Ryktet var globalt.
Charlotte och Toni måste ha varit otroligt lättade
att de kunde opereras medan det var möjligt.
När de hade gjort operationerna
kände de sig mycket mer nöjda med sina könstillhörigheter
och kände sig stärkta i sin femininitet.
Charlotte berättar ofta
att operationen har gjort henne lyckligare än hon nånsin varit.
Jag har inte sett nån annan film från den här tiden
där inte bara en transperson,
utan flera transpersoner är tillsammans
och ser glada och lyckliga ut.
Under den här tiden i Tyskland…
Om en person som medverkat i dragshowen på Eldorado
går ut genom dörren klädd i drag
kunde personen bli gripen för att ha brutit mot lagen.
Det innebär att transpersoner inte kan vara sig själva
utan att riskera att bli gripen av polis.
Magnus Hirschfeld och institutet
lyckades förhandla med polisen och kom på lösningen
att ge dessa människor
dokument som de kallade "transpass".
ARBETAREN EVA KATTER KLÄR SIG I MANSKLÄDER
Det är i princip ett id-kort som innebär att polisen
inte ska gripa personen eftersom man är föremål för läkarbehandling.
Man har laglig rätt att vistas bland allmänheten
klädd som det kön man identifierar sig med.
Det är första gången i världshistorien
som transpersoner har lagen på sin sida.
Nu kan personer som Charlotte och Toni
röra sig fritt med sitt pass,
utan att oroa sig för att bli gripen av polis för att ha brutit mot lagen.
Queer och transpersoner kan leva helt öppet.
Det skedde här i Berlin.
Några år senare åkte jag till Budapest över påsken.
Jag bodde hos Lumpi på Andrássyboulevarden.
Jag minns inte vilket nummer, nära operan.
Under mitt första besök skojade vi mycket.
De hade inget riktigt badrum.
De hade bara vad vi i Wien kallar en lavor.
Hans mamma hällde i vatten
och sa åt oss att sätta oss nakna i badkaret.
När Lumpy såg mig fick han stånd,
när han såg mig naken. Jag såg det.
Vi rörde inte vid varandra på ett sexuellt sätt,
men jag måste ha gjort honom upphetsad.
I början av 1930-talet
bestämde sig Hitler för att ta över makten på lagligt sätt.
Med ett välsmort propagandamaskineri försökte han vinna röster
och ta sig in i parlamentet och krossa det från insidan.
Nazisternas största fiender
är socialdemokraterna och kommunisterna.
Socialdemokraterna måste komma på en bra kampanj
för att försöka hindra nazisterna för att överta makten.
CUPIDO I BRUNA HUSET
RÖHM INSPEKTERAR SA-TRUPPERNA
Socialdemokratiska journalister får tag på kopior
av Röhms brev till dr Heimsoth
och publicerar vad de kallar "Ernst Röhms kärleksbrev".
"Avslöjanden om Hitlers främsta legosoldat."
"Welt am Sonntag publicerar brev skrivna av före detta överstelöjtnant Röhm…"
Det blev en jätteskandal.
Socialdemokraterna tror att de har hittat lösningen
som de kommer att vinna röster på.
I mars 1932 när skandalen uppdagades
får Hitler 30 procent av rösterna i presidentvalet,
vilket är väldigt många.
I juli 1932 när skandalen har pågått i några månader
får han 37 procent av rösterna.
Skandalen fungerade inte.
Det var en misslyckad politisk taktik.
Samma kön!
Röhm var säkert livrädd när det uppdagades i tidningarna.
När det inte får nån effekt
och partiet seglar mot valseger
då kände han sig nog rentvådd.
Och ännu viktigare, han kände sig nog ostoppbar.
Tyskar, landsmän…
Landsmaninnor…
Den 30 januari
var tärningen kastad i Tyskland.
Och jag tror inte
att motståndarna som en gång skrattade, skrattar nu.
Sieg!
Heil!
-Sieg! -Heil!
Den 30 januari 1933 utses Hitler till rikskansler.
RIKSKANSLER HITLER!
Hitler blir ledaren för en totalitär regim.
För den nationalsocialistiska ideologin
finns inte längre en individualistisk livsstil.
Allt är underordnat den högre ideologin.
Alla individer i den här "folkgemenskapen"
måste underställa sig det högre syftet.
Nazisterna lägger stor vikt
vid frågor om ras, social och sexuell hälsa och hygien.
Det innebär förstås att man ska föda rasrena och friska barn.
Allt som förhindrar att befolkningen ökar
är dåligt och ett hot mot nationen.
Strax före maktskiftet stängdes Eldorado.
Utan att ta farväl eller nån förvarning.
HBTQ-gemenskapen förlorade en av sina viktigaste mötesplatser.
Många som var anställda på Eldorado
förlorade sitt beskydd
såväl som sina jobb.
Och till råga på allt
förvandlas Eldorados fasad till en reklampelare för nazisterna.
ELDORADO "HÄR ÄR DET OKEJ!"
RÖSTA PÅ HITLER - LISTA 1
Deras blod måste ha frusit till is
när det såg att det gick så långt i andra riktningen
i samma byggnad.
Eldorado är stängt
och alla sociala platser som har blomstrat under tio år
försvann nästan över en natt.
Man är fortfarande queer, men man har inte samma platser
där man kan mötas.
Man måste mötas på mer hemliga sätt.
1933 förändras Gottfrieds och Manasses liv också radikalt.
Manasse blir inom kort av med alla sina teateruppdrag
eftersom judar inte längre tillåts arbeta på teatern.
Han förstår tidigt att han inte längre är säker i Tyskland.
Det står klart för alla att situationen blir allt mer ansträngd.
Relationen överskuggas av frågan:
Hur kan Manasse lämna Tyskland på ett säkert sätt?
Gottfried vill fortfarande spela tennis.
Även om det innebär att han måste spela för Nazityskland
så vill han ändå spela.
Pressen ökar. Han har en kärleksaffär med en homosexuell jude.
Men samtidigt växer även hans popularitet,
nationellt, såväl som internationellt.
Gottfried tror nog att så länge han vinner matcher
kan regimen inte skada honom.
Cramm beslutar sig för att spela för Tyskland.
Trots att nazisterna kom till makten redan 1933
kände sig Charlotte och Toni trygga att gå ut,
visa upp sig på gatorna
och bli fotograferade
och till och med prata öppet om sig själva med en journalist.
Allt verkade vara okej. Man kunde fortfarande gå till institutet.
Charlotte är djupt involverad i Hirschfeld och hans krets.
Hon ger råd till nya transpersoner
som inte ens vet hur man väljer klänning.
Hon hjälper folk att hitta bostad.
Charlotte och Toni kan äntligen börja leva
när de avslutat den medicinska processen.
Under tiden reser Magnus Hirschfeld jorden runt.
Han kan inte längre verka i Tyskland,
men är fortfarande hyllad internationellt.
Han är redan känd för
att vara juden som gjorde Tyskland kvinnligt
och lockade unga att bli homosexuella.
Han är nazisternas främsta fiende.
Charlotte och Toni känner att det börjar hetta till.
De bestämmer sig för att lämna institutet.
De flyttar in i en sunkig enrummare i en annan del av Berlin.
De två kvinnorna får så starka känslor för varandra
att Toni konverterar till judendomen.
Det är svårt att förstå
hur nån kan konvertera till judendomen vid den tiden
om man inte verkligen älskade personen man var med.
Efter de hade lämnat institutet utsattes det för en attack.
Morgonen den 6 maj 1933
vandaliserades institutet av en grupp nazistiska studenter.
Naziungdomarna slet ner hyllorna och slängde bläck på forskningsstudierna.
De förstörde biblioteket och rummen
som innehöll över 20 000 böcker.
De tar kort på sig själva
medan de glatt förstör allt som Magnus Hirschfeld har byggt upp.
Det måste ha varit förkrossande för Hirschfeld.
Hirschfeld var inte på institutet när det attackerades.
Han var i Paris.
Det fanns anställda på institutet när attacken inträffade,
bland annat Dorchen Richter.
Institutet var hennes hem och det förstördes.
Så vitt vi vet kan även hon har dödats då.
Elden ska sluka skrifter av Heinrich Mann,
Ernst Glaeser, Erich Kästner.
Elden ska sluka skrifter som följer Sigmund Freuds lära.
Fyra dagar senare, på det ökända bokbålet,
eldas böcker från institutet på Opernplatz.
Det finns till och med ett foto
när en byst på Hirschfeld bärs till bålet.
De här fotografierna
är oerhört skrämmande att titta på.
De försöker förstöra alla bevis på
att queer och transpersoner existerar.
När nazisterna grep makten
förstörde det möjligheterna
att visa olika könstillhörigheter och leka med könsuttryck i Tyskland.
Kvinnor ska ägna sig åt hushållssysslor
och utöka barnaskaran till fosterlandet.
Män ska vara maskulina
och var redo att gå ut i krig.
Den experimentella, expressionistiska och toleranta perioden är nu över.
Den har ersatts av väldigt strikta könsroller.
I september 1933 ska Karl Ernst, en av Röhms närmsta män
som han träffade på en gaynattklubb, plötsligt gifta sig med en kvinna.
Hans två marskalkar är Röhm och Hermann Göring,
minister i Hitlers regering.
De går nedför altargången bakom bruden och brudgummen
och är omgivna av flera rader av SA-soldater.
Man förstår att det var strategiskt användbart för Röhm att visa upp
att en högt uppsatt SA-officer som Karl Ernst gifter sig med en kvinna
som för att säga: "Det var bara rykten
att de här paramilitärerna har nåt med smutsig homosexualitet att göra."
I januari 1934 får Röhm ett varmt personligt brev från Hitler.
"Jag måste tacka dig, min käre Ernst Röhm, för dina tjänster.
Jag vill säga hur tacksam jag är för att ödet
har gjort att jag kan kalla män som du för vän och vapenbroder."
"Med vänliga hälsningar, din Adolf Hitler."
Efter han fått brevet är Röhm självsäker nog att öppet kräva
att han ska bli försvarsminister.
Då ska den tyska armén som består av 100 000 soldater
ingå i SA och stå under hans ledning.
I början av 1934
har SA utökat sina medlemmar till 4,5 miljoner.
Det börjar bli ett problem för Hitler.
Tanken på att Röhm ska leda den tyska militären
upprör de konservativa i den tyska armén
som hade hjälpt nazisterna att nå makten.
De var inte villiga att förlora sina titlar
eller sina platser i hierarkin.
Det måste förhindras.
För Heinrich Himmler verkar stunden ha kommit
att leda SS och kliva ut ur Ernst Röhms och SA:s skugga
och att utöka sin makt.
Röhms motståndare i nazistpartiet, såsom Himmler
börjar propagera för att Röhm planerar att ta över
och vill avsätta Hitler och inleda sin egna revolution.
De lyckas övertyga Hitler
om hotet och att han måste agera.
Röhms sexuella läggning blir ett verktyg som de kan använda för att stoppa honom.
Det är sommaren 1934.
Hitler bjuder in Röhm och andra högt uppsatta SA-löjtnanter
att ta en välförtjänt ledighet vid Tegernsee i Bayern.
De har trevligt ihop de här sommardagarna.
Som man kan se är inte Röhm vid sjön och planerar ett maktövertagande.
Han tror att han är på semester.
Det är tidig morgon den 30 juni, 1934.
Ernst Röhm ligger och sover på sitt hotellrum.
Hitler och Goebbels är på väg till Bayern.
Hitler åker direkt till hotellet vid sjön Tegernsee.
Tillsammans med SS-soldater
stormar han in i Röhms rum.
När han kommer in beskyller han Röhm för förräderi.
-Klä på dig! -Ut!
Vid det här tillfället är nog Röhm förvirrad
och tror att det är ett missförstånd.
Flera högt uppsatta SA-män och Röhm grips
och förs till fängelset Stadelheim i München.
Sex av männen skjuts direkt.
Två dagar senare bestämmer sig Hitler
för att erbjuda Röhm att få skjuta sig själv.
Röhms svar var:
"Om jag ska bli dödad får Adolf göra det själv."
När Röhm vägrar att begå självmord,
skjuts han till döds av två SS-officerare.
Den 30 juni och de två följande dagarna
skjuts över 90 personer och cirka 1 000 personer grips.
Utöver Ernst Röhm och några av hans SA-män
även oppositionspolitiker och parlamentariker.
Det är det första massmordet som den här regimen ger order om.
KAPTEN RÖHM AVRÄTTAD
ÖVER 30 LEDARFIGURER DÖDA
Allmänheten fick höra
att de hade planerat en kupp mot Hitler,
men det var inte nödvändigtvis en historia som folk skulle tro på.
Hitler rättfärdigade morden
genom att säga att sedeslösheten hade vuxit inom SA
och att det fläckade ned nationalsocialismens rykte.
BRUNA HUSETS HOMOSEXUELLA
Hitler höll ett tal. Jag citerar:
"Jag vill att alla mödrar ska kunna skicka sina söner till SA,
till partiet eller Hitlerjugend,
utan rädsla för att de riskerar att bli moraliskt eller sexuellt depraverade."
"Jag vill se män som SA-officerare och inte vidriga apor."
Det orsakade ramaskri.
Det stod på förstasidan i alla tidningar.
Jag gav order om att skjuta de skyldiga till förräderiet.
Och jag kommer fortsätta att ge order
om att ta bort cancersvulsten som förgiftar oss.
Jag måste ha hört det på radio
eftersom jag har ett tydligt minne av det ögonblicket
när jag insåg vad som skedde.
Det var skrämmande,
oavsett om man var homosexuell eller inte.
Vem som helst kunde drabbas.
Det visade vem Hitler egentligen var.
I och med att SS låg bakom morden på SA-männen
visade Himmler än en gång sin lojalitet mot Hitler.
Hitler tackade honom genom att uppfylla Himmlers önskan
om att separera SS från SA.
SS lydde nu direkt under Hitler.
Det var det Heinrich Himmler hade velat hela tiden.
Det här banade väg för Heinrich Himmlers egna karriär.
Efter mordet på Röhm
blir han ansvarig för polisen i alla tyska regioner.
Han blev högsta befälhavare över hela tyska polisväsendet.
Han blev Reichsführer-SS, även för Gestapo.
Heinrich Himmler går i bräschen för kampen mot homosexuella.
Hans mål är att utrota homosexualitet.
"Homosexualitet hämmar utvecklingen
och förstör en stat i sina grundvalar."
"Bara de som har många barn
har rätt till makt och världsherravälde."
"Homosexualitet måste till varje pris bekämpas
annars blir det slutet för Tyskland och den germanska världen."
Vi står inför en revolution.
Fienden ska inte längre orsaka skada.
De ska dödas och förintas.
De rosa listorna som gjordes
har inte bara den tyska polisen tillgång till,
utan även Gestapo.
Det var en aldrig tidigare skådad våg av förföljelse och fällande domar.
Homosexuella män förföljs som en följd av paragraf 175.
Transpersoner och lesbiska blir också förföljda under naziregimen,
men på ett mer indirekt och komplicerat sätt.
De kunde bli klassade som antisociala
eller att inte passa in i folkgemenskapen.
Det förvånade många
hur snabbt polisen agerade.
Hur fort målen hamnade i domstol.
De visste inte hur de skulle skydda sig själva.
Deras adressböcker
användes plötsligt som bevis i rätten.
Man uppmuntrar till angiveri och den tyska allmänheten lyder.
Grannar kontrollerar vilka gäster du har.
Och om du drar för sovrumsgardinerna.
Grannar rapporterar om en kvinna bär byxor och ser lesbisk ut.
Det är en uppmaning till polisen att avlägsna individerna
som inte längre tolereras i det nationalsocialistiska Tyskland.
Mellan 1933 och 1936,
försöker Manasse hitta olika sätt
att leva utanför Tyskland.
De försöker träffas antingen i Berlin
eller i städer där Gottfried spelar tennis
så att de kan fortsätta umgås.
Det måste ha varit både tröttsamt och deprimerande.
De är ett ungt kärlekspar.
Det lättsamma förvandlas plötsligt till allvarliga frågor såsom:
"Hur kan jag lämna landet?" "Är jag säker här?"
De har ett sista möte
som kommer att bli den sista natten de tillbringar ihop på många år.
Gottfried överför prispengar till Manasse
som han har vunnit i olika turneringar.
Det gör att Manasse kan utvandra till Palestina i början av 1936,
där han är i säkerhet.
Samma år förlorar han Lisa när hon ansöker om skilsmässa.
Senare skriver hon i flera brev att hon ångrade det beslutet.
Men hon är övertygad om
att hon inte kan stå i skuggan av kärleken
som Gottfried har för tennis.
Hon säger att om hon ska fortsätta leva med honom
måste hon ge upp det som är viktigt för henne
eftersom det inte finns plats för henne.
En av de största matcherna i Gottfried von Cramms karriär
är Davis Cup 1937 i Wimbledon.
Han spelade mot amerikanen Donald Budge.
Gottfried är just då en av världens mest populära idrottsmän.
Nazistregimen förväntar sig att deras tyske spelare ska vinna.
Det är 15 000 åskådare, bland annat drottning Mary,
och världspressen var närvarande.
Det hade aldrig hänt tidigare.
Matchen är fortfarande omtalad
som en av de största matcherna nånsin.
Donald Budge har berättat
att Gottfried fick ett telefonsamtal strax före matchen
från Hitler som hotade honom med att om han inte vann matchen
så kunde han inte längre beskydda honom.
Finalen i Wimbledon.
Det tyska Davis Cup-ässet baron von Cramm
servar till Donald Budge från Kalifornien,
den oslagbare amerikanen.
Budge på den främre planhalvan.
40-40.
Under matchens gång ser det ut som att Gottfried ska vinna.
Fördel Cramm.
Tystnad, tack.
Budge är nu på bortre planhalvan.
Men han förlorar avgörande femte set med 8-6
och gör det han har blivit känd för.
Han hyllar segraren.
Käre Don, jag vill gratulera dig till en utmärkt spelad match.
Du förtjänar att vinna alla titlar som finns.
Men jag ska göra vad jag kan för att hindra dig.
Du är en stor idrottsman.
Det var snällt sagt, min käre Donald. Tack så mycket.
Det gladde publiken och alla förstod att den här tennisspelaren
inte stod för Nazitysklands åsikter trots att han kom därifrån.
Det gjorde att man ställde frågan:
Står han fortfarande bakom regimen?
Efter förlusten åker Gottfried jorden runt
då han deltar i den ena tennisturneringen efter den andra.
På en presskonferens
får han frågan vad anser om judeförföljelsen i Tyskland.
Han är tydlig med att han inte står bakom den.
Han försöker inte dölja att han ogillar nationalsocialismen.
Han utsätter sig själv för allt större fara.
DET FRIA TYSKA ÖSTERRIKE HÄLSAR VÄLKOMMEN
ETT FOLK, ETT RIKE, EN FÜHRER
Österrikare blev nazister över en natt.
Det var 400 000 människor på Heldenplatz
som jublade när Hitler kom.
Som ledare och rikskansler för det Tyska riket
förklarar jag härmed
att mitt hemland ingår i det Tyska riket.
Heil! Heil!
JUDAR ÄR KRIMINELLA
När man var ute såg man att hela staden var fylld med affischer där det stod:
"Judar förbjudna."
Det var affischer överallt.
ICKE-ARISK BUTIK HERZMANSKY ÄR ARISKT IGEN
Men jag gick ändå ut på gatorna.
Jag strosade runt i staden.
Plötsligt såg jag en folksamling.
Det var min tant Gretel som låg på knä
och tvingades skura trottoaren med en tandborste.
JUDE
Dagen efter Hitlers besök fick jag ett brev i ett blått kuvert.
"Käre Walter,
sen du var här har allt blivit fruktansvärt i Budapest.
Du skulle inte känna igen dig.
Jag har hört att det även är hemskt i Wien."
"Hur mår du? Är du trygg?"
Mina föräldrar har tvingats gör sig av med företaget trots att vi konverterat.
De försöker ordna så vi kan lämna landet,
men vi har inga nära släktingar eller vänner, förutom du."
"Nazisterna är överallt och jag är livrädd.
Kan du hjälpa oss på nåt sätt?"
Vad tänker du göra?
Snälla, ta mig med om du tänker åka. Svara snabbt. Din Lumpi."
Det var ett desperat brev.
Men jag svarade aldrig
eftersom vi redan befann oss
i en svår situation i Wien när brevet kom.
Samma kväll kom de hem till oss, klockan två på natten
och förde bort min far.
Han fördes till Dachau.
Det var hemskt. Hur hade jag kunnat hjälpa honom?
Ja…
Det var slutet för Lumpi och mig.
Välsignad vare du vår Herre, vår Gud, världsalltets konung.
Som har helgat oss med dina bud
och befallt oss att tända den heliga sabbatens ljus.
Natten mellan den 9 och 10 november 1938
inleddes novemberpogromerna som ägde rum i hela riket.
Det kallades länge nåt så trivialt som Kristallnatten.
Den kvällen sattes synagogor och judiska butiker i brand i hela Tyskland.
Även bostadshus plundras och förstörs.
Många judar grips och förs till koncentrationsläger.
Det måste ha varit en otroligt nervös tid för Charlotte och Toni.
De bestämmer sig för att fly till Tjeckoslovakien
där de tror att de är säkrare.
För tillfället.
En kall dag i mars
återvänder Gottfried efter sin sex månader långa världsturné.
Första kvällen när han var hemma
äter han middag med sin mor och bröder.
De åt middag i Brüggen,
och alla var samlade
när de plötsligt hör hur det knackar på dörren.
Mormor går ut och är blek när hon återvänder och säger:
"Gottfried, du måste gå ut."
Det var två män från Gestapo som genast förde bort honom.
Han fängslades.
De griper honom på ett mycket teatraliskt vis.
De kunde ha skickat ett brev där han ombeds infinna sig hos polisen.
Jag tror att nazistregimen gjorde det öppet med flit.
BARON GOTTFRIED VON CRAMM GRIPEN I TYSKLAND
Den 14 maj 1938
blir Gottfried dömd till ett års fängelse för att ha brutit mot paragraf 175.
Anledningen är den femåriga relationen han haft med Manasse Herbst.
"En försvårande omständighet är det faktum
att den tilltalade har ägnat sig åt homosexuellt umgänge
strax efter han gifte sig."
"Det allvarligaste är att den tilltalade
i egenskap av tysk idrottsman
och känd över hela världen inte tvekade
att ha en homosexuell relation med en galicisk jude."
Det är tur att Manasse Herbst
har hunnit lämna Tyskland
annars hade han inte överlevt.
Under Tredje rikets existens uppskattas det att 100 000 män
anklagades för att ha brutit mot den tyska antigay-lagen.
Det uppskattas att cirka 50 000 åtalades.
5 000 till 15 000 män dog i koncentrationsläger.
Koncentrationsläger var från första början
ett verktyg i den nazistiska terrorn.
Fångar som anklagats för homosexualitet
behandlades brutalt.
De blev utstötta av de andra fångarna.
MÄRKEN FÖR FÅNGAR I KONCENTRATIONSLÄGER
Homosexuella tvingades bära rosa trianglar.
JEHOVAS VITTNEN, HOMOSEXUELLA, ANTISOCIALA
De tvingas till straffarbete och lever under fruktansvärda förhållanden.
Undernäringen är katastrofal
vilket gör att många fångar dör i svåra plågor.
En del fångar används i medicinska experiment.
Ingen av dem överlever.
De får också möjlighet att kastrera sig
med löfte om
att få lämna koncentrationslägret.
Men enligt olika dokument vet vi att det inte sker.
Många fångar som anklagas för homosexualitet
blir utstötta och överlever inte koncentrationslägren.
Antalet lagförda kulminerade under åren 1937 till 1939.
Det var strax innan Hitler inledde kriget i Europa.
Det är inte samma sak som förintelsen av judar.
Nazisterna anser inte att de behöver döda alla homosexuella.
Men de vill utrota homosexualitet.
1941 övertar Heinrich Himmler
ansvaret för den så kallade slutgiltiga lösningen på judefrågan.
Med andra ord får Heinrich Himmler i uppdrag
att utrota alla tyska och europeiska judar.
I Tjeckoslovakien kommer polisen för att gripa Charlotte.
Hon grips
när Charlotte och Toni firar sitt 10-årsjubileum.
Hon ska skickas till ett koncentrationsläger.
Toni får panik. Hon vänder sig till den schweiziska ambassadören.
Hon meddelar myndigheterna att Charlotte är amerikan.
Till slut kliver Charlotte ombord på ett fartyg och åker till New York City.
Det skedde på grund av Tonis agerande för att hjälpa henne,
annars hade hon skickats till ett utrotningsläger.
De skiljs åt för resten av livet.
De träffas aldrig igen.
1945 KRIGSSLUTET
Jag har letat efter Lumpi hela livet.
Jag vill veta var han är och hur det gick för honom.
ARBETSLÄGER HARKA, UNGERN 1946
Det var först nu när jag har sett de här bilderna
som allt har uppdagats.
Han skickades till ett arbetsläger och svalt ihjäl.
Det är fruktansvärt att han dog på det sättet.
Det förtjänade han inte.
HARKAS OFFER
Fruktansvärt.
Vad fick jag se?
Hans namn stod skrivet på den stora stenen.
Fülöp Loránt, 24 år…25 år.
I Wien säger vi att det är för mycket för att verkiefeln.
Om det är för svårt för att greppa då kan man inte verkiefeln.
Ja.
Jag är glad att jag kan bidra till
att Lumpi ska bli ihågkommen.
Det här att inte veta vad som har hänt sina anhöriga
är tyvärr vanligt när det gäller judiska offer.
De får sent omsider eller aldrig
veta var de blev mördade.
Homosexuella överlevare vill, men kan inte berätta sin historia.
Det är för farligt.
Efter 1945 ses inte nationalsocialisternas förföljelser av homosexuella
som en brottslig handling.
Västtyskland behåller nazisternas paragraf 175.
Samhället ser dem som kriminella och perversa.
Familjemedlemmar förblir tysta och historiker ställer inga frågor.
Förföljelserna fortsätter.
BROTTMÅL MOT GOTTFRIED VON CRAMM
1951 försöker Gottfried, precis som många andra homosexuella män,
att domen för brott mot paragraf 175 ska raderas ur brottsregistret,
annars kan han aldrig få visum för att delta i turneringar i USA,
Storbritannien eller Frankrike.
Målet är uppe i rätten,
och Manasse Herbst kommer tillbaka till Tyskland 1951.
Han återvänder till landet som ville döda honom.
Det är första återföreningen för Gottfried och Manasse.
Lisa blir också förhörd.
Hon bekräftar relationen mellan Manasse och Gottfried.
För ett ögonblick känner de friheten
som de kände i slutet av 1920-talet.
Och det skedde i det konservativa 1950-talet i en tysk domstol.
Precis som för många andra homosexuella får Gottfried avslag på sitt yrkande.
Han får inte visum till de viktigaste tennisturneringarna.
Men han vinner andra turneringar där han tillåts att spela,
men inte de allra största och viktigaste
eftersom han klassas som kriminell under nationalsocialisternas paragraf 175.
Jag emigrerade till USA
och har levt lycklig här sen 1939.
Jag blev kompositör och har skrivit musik i hela mitt liv.
Jag träffade en person 1959, tror jag att det var.
Han heter Howard Myers.
Tack.
Jag vet inte varför du köpte en så stor kopp kaffe.
Ärligt talat så var vi skamlösa.
Vi kände ingen skam.
Vi gick på middagar med sex andra gifta par.
Jag kände ingen skam eftersom jag inte tvivlade på
att jag får göra det jag är ämnad att göra.
Walter gjorde allt för mig.
Han gjorde allt för mig de första årtiondena vi var tillsammans,
när vi var yngre.
Nu är han 100 år
och bara de senaste 15 åren
har han behövt min hjälp.
Det står: "Vigselbevis, West Hollywood."
"Härmed intygas att Walter Arlen och Howard Myers
vigdes till äkta makar den 2 juli 2013."
Det förändrade ingenting.
Det var bara en tyst tillfredsställelse.
Han skulle inte ha nån att gräla med om han inte hade mig.
Charlotte lever resten av sitt liv i Brooklyn.
Hon blir skådespelare.
Trots att hon lever utan Toni
får hon nya vänner i konstnärskretsar.
Många av dem vet inte ens om att hon har bytt kön.
Hon lyckades få ändrat i sina papper att hon var kvinna med ett kvinnonamn.
Det var viktigt för henne
eftersom det fastställde hennes kvinnliga identitet.
Jag funderar på vad jag hade gjort.
Måste jag fly? Vart ska jag ta vägen?
Efter kriget kunde Toni återvända till Berlin
där hon levde resten av livet som målare och konstnär.
Vi kan se perioden på 20-talet, för 100 år sen,
som ett exempel på hur bräckliga vissa friheter är.
Även med dagens framsteg med rättigheter för queer och trans…
De friheterna kan tas ifrån en.
ELDORADO HÄR ÄR DET OKEJ!
SKAFFERIET ELDORADO
Idag är Eldorado en lyxig ekologisk mataffär.
Man kan gå till platsen där de hade dragshows och köpa dyra avokado.
Jag tror att queervärlden i Berlin var tvungen att återuppfinna sig själv.
Och det har fungerat utmärkt.
Man ser hur queer blomstrar i Berlin idag.
Det finns så mycket mångfald och mångkulturellt.
Men känner vi samhörighet med den tiden? Det tror jag inte.
Under en lång period kände vi inte till förföljelserna av homosexuella.
På så vis är Berlins queer idag
definitivt inte…
en fortsättning av 1920-talet.
Det har gått förlorat.
Inga namn. Inga minnen. Ingenting.
Efter kriget åtalades fler än 100 000 män i Västtyskland för homosexuell läggning.
Över 50 000 dömdes till fängelse.
Nazisternas paragraf 175 reformerades inte förrän 1969.
Den avskaffades helt och hållet 1994.
Walter Arlen komponerade 68 verk
som alla innehåller "hans minnen".
Allmänheten fick upp ögonen för hans musik 2008
tack var hans partner Howard Myers.
Walter och Howard lever lyckliga
några kvarter från Stilla havet.
Undertexter: Anna Eriksson