Downloaded from YTS.MX
Ніч щойно почалася.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ти саме там, де бажаєш бути.
Ти відчуваєш впевненість, піднесеність та увагу до своєї особи.
Нарешті ти з тими, хто відчуває себе так само, як ти.
І на якусь мить ти забуваєш, що відрізняєшся від інших.
Цього вечора можливо все.
Берлін — це місце, де все відбувається.
Це столиця гріхів.
В Берліні працювало від 80 до 120 кафе, барів та клубів,
що майже ексклюзивно орієнтувалися на людей з ЛГБТК-спільноти.
Трансгендерні та квір-люди повсюди.
Після приходу до влади нацистів
ми бачимо найгірші в історії випадки переслідувань на ґрунті гомофобії.
Навряд чи в історії людства можна знайти будь-який інший період,
коли свобода та пригноблення
йшли б так само щільно одне за одним, як це було в 1920-ті та 1930-ті роки.
Навіть сьогодні, коли ви маєте ці свободи, у вас їх можуть відібрати.
Те, як ці люди жили в той час, було схоже на моє сучасне життя.
Але це тривало лише якусь мить.
Для людства то було катастрофою,
і я був частиною того людства.
ЕЛЬДОРАДО: УСЕ, ЩО НАЦИСТИ НЕНАВИДЯТЬ
БЕРЛІН КІНЕЦЬ 1920-Х РОКІВ
Ви підіймаєтеся вулицею в Берліні
та бачите на розі будинок,
який вирізняється фантастичною вивіскою.
І напис на ній проголошує: «Тут це є правильним!».
З усіх нічних клубів доби «Золотих двадцятих»,
«Ельдорадо» є найвидовищнішим місцем квір-тусовки.
В берлінському «Ельдорадо» виникає новий вид свободи,
за якого ґеї, лесбійки,
трансгендерні жінки та чоловіки могли вперше почуватися вільно та самовизначено.
Серед тих, кого тут можна зустріти, була Шарлотта Шарлак,
високоосвічена людина з єврейським та американо-німецьким корінням.
Вона подорожувала світом, жила в Америці, Німеччині, Франції
та незабаром мала стати
однією з найперших людей у світі,
що пройшли операцію з корекції статі.
У нічному житті Берліну з'являються два нових обличчя.
Ліза та Готфрід.
Вони нещодавно побралися. Їм трохи за двадцять.
Вони, як і багато інших відвідувачів «Ельдорадо», готові до цієї подорожі,
до відкриття нового, до пошуку нового кохання.
Ліза, чиє повне ім’я Ліза фон Добенек,
та Готфрід фон Крамм знали одне одного з дитинства.
Вони зростали у сусідніх маєтках.
Ліза була з Добенеків,
і її родина мешкала в 15 км від нашого маєтку.
Ми звали його «лігвом нечестивості»,
бо Краммам дозволялося робити там все, що їм заманеться.
Ліза та Готфрід бажали жити життям вищого світу,
що, зрозуміло, було можливим не у цій сільській місцевості,
а в принадному шаленому Берліні.
До того ж там з’являється й багато інших свобод.
Йде рух за права жінок.
Скасовується цензура,
і преса може вільно висвітлювати будь-які теми.
І це сприяє розквіту друкованих ЗМІ для квір-спільноти.
«ПОДРУГА» «ЖІНОЧЕ КОХАННЯ»
Були окремі видання для ґеїв та окремі видання для лесбійок.
І навіть були спеціальні видання для кросдресерів.
Розмовляти про секс тепер можна було вільніше, ніж будь-коли.
У людей було відчуття,
що відбувається радикальна революція сексуального устрою.
І саме у цей час Ліза та Готфрід відкрили для себе абсолютно новий світ.
І клуб «Ельдорадо» був синонімом чогось нового, що мало трапитися.
І посеред цього доволі відомого і блискучого нічного клубу
ви, ймовірно, з подивом
побачили б особу, що вважалася близьким другом Гітлера.
Ця людина на ім’я Ернст Рем
проводила жахливу насильницьку політику антисемітизму
та була одним з головних творців і стратегів приходу нацистів до влади.
Рем був фанатичним солдатом, відданим і закоханим у війну та вбивство.
І як справжній націоналіст,
він не змирився з поразкою Німеччини в Першій світовій.
Адольф Гітлер і Ернст Рем познайомилися ще в 1919 році
через приналежність до правого руху.
Незабаром їх пов’язала міцна дружба, що тривала багато років.
Їх об’єднувала мрія
з перетворення нацизму на рух, спроможний на здобуття влади.
До чого ще було дуже далеко.
Отже, Ернст Рем — ґей,
і, доволі безтурботний щодо цього факту,
має багато гомосексуальних коханців та зв'язків.
Його гомосексуальність була таємницею, про яку знали та пліткували всі.
Гітлеру, ймовірно, були відомі чутки про Рема.
Але, схоже, що для нього важливішою була корисність Рема.
Кажуть, що якось Гітлер навіть заявив:
«Мені не цікаве його особисте життя,
допоки він дотримується необхідної обачності».
Але, як ми ще побачимо, це Рему вдавалося не завжди.
Цей клуб приваблював
неймовірне різноманіття людей
у сенсі їхніх політичних поглядів чи світогляду.
«ЕЛЬДОРАДО» ТУТ ЦЕ Є ПРАВИЛЬНИМ!
Чим справді був «Ельдорадо»,
так це вікном, через яке світ міг бачити життя квір-спільноти Берліну.
Деякі з квір-артистів, що виступали в «Ельдорадо»,
ставали справжніми зірками масової культури того часу.
І однією з них була Клер Вальдофф.
Викиньмо всіх чоловіків з Рейхстагу!
Викиньмо всіх чоловіків З нашого парламенту!
І ще викиньмо всіх чоловіків З їхніх маєтків!
Ми зробимо їх маєтками для жінок
Якщо ви приходили в «Ельдорадо» одинаком, то мали сплатити за «танц-таксі» — людину,
що супроводжувала вас у клубі.
Ви дійсно занурювалися в ці гендерні ілюзії,
якими «Ельдорадо» здобув собі славу.
Однієї ночі Шарлотта зустрічає когось схожого на неї.
Ця людина не тільки так само інтелектуально розвинена,
але ще й трансгендерна, як і вона.
І звати її Тоні Ебель.
На відміну від Шарлотти, вона не розуміє, що з цим робити.
Вона щойно уникнула жахливого шлюбу.
Вона на 10 років старша.
Але це не завадило їм стати нерозлучними.
Подібні стосунки між трансжінками
насправді досить розповсюджені,
коли незалежно від нашої можливої сексуальної орієнтації
у нас розвиваються ці глибокі сестринські почуття,
що іноді можуть перетворити нас на коханців
або на партнерів на все життя.
Частково це пов’язано з тим,
що ми живемо у світі, де не так багато людей, схожих на нас.
І коли ми зустрічаємо когось подібного,
в нас формуються глибокі родинні взаємовідношення,
незалежно від конкретної форми.
Багато років Тоні намагалася розпочати життя жінки,
але не знала, куди звернутися.
І Шарлотта Шарлак мала відповідь.
Вона познайомила Тоні з Магнусом Гіршфельдом.
Магнус Гіршфельд — також відвідувач «Ельдорадо».
Він полюбляє спостерігати за життям квір-спільноти.
Він є своєрідною знаменитістю.
Кожен знає, хто він такий.
Він сексолог.
Його захоплює вивчення людської сексуальності
та гендерних ролей.
Він принципово вірить,
що представники транс- та ґей-спільноти
можуть звільнитися та відстояти свої права
за допомогою наукових методів.
Він з несамовитою швидкістю публікує
книжки, памфлети, тексти своїх лекцій.
В 1897 році він заснував першу в світі організацію, що боролася за права ґеїв.
На мапі Берліну для квір-спільноти
існує лише один осередок прогресивного мислення:
Інститут сексуальних наук Магнуса Гіршфельда.
Там є музей, де можна побачити речі на кшталт спідньої білизни з оборками,
яку носив німецький вояк часів Першої світової.
Там ви знайдете фалоімітатори і подібне.
Інститут надавав різні послуги для всіх,
хто потребував порад щодо стосунків,
щодо венеричних хвороб, інформації щодо абортів і вагітності,
і це не повний перелік.
Цей Інститут також був соціальним осередком.
Він був місцем збору квір-спільноти, своєрідним соціальним центром.
Просто той факт, що є такий Інститут,
був важливою інформацією для багатьох із квір-спільноти Берліну.
Одним із напрямків його спеціалізації
були проблеми трансідентичності та наявне трансгендерне лікування для тих,
хто мав проблеми з гендером, приписаним при народженні.
Для Ернста Рема Магнус Гіршфельд уособлював ворога.
Він єврей, соціал-демократ,
та й ще він відстоює права трансчоловіків і трансжінок
і ніяк не визнає авторитет ідеології маскулінності,
яку сповідує Ернст Рем.
Проте було в них й дещо спільне. Вони не афішували, що є ґеями.
Магнус Гіршфельд усвідомлював, що може втратити репутацію як вчений.
А Ернст Рем знав, що його можуть виключити з партії.
Ернст Рем, здається, був дуже впевнений,
що його особиста дружба з Гітлером,
їхній спільний шлях і довготривалий зв'язок захистять його.
Як від громадськості в цілому, так і в межах нацистського руху.
І це дозволяло йому не дуже перейматися приховуванням свого особистого життя.
«Любий докторе Хаймсот.
Спочатку — мої вітання.
Ще у часи свого дитинства я пригадую кілька одностатевих захоплень та актів.
Проте я мав секс і з багатьма жінками,
хоча й без особливого задоволення».
Щодо внутрішнього життя Ернста Рема до нас дійшло мало відомостей.
Але один справжній скарб з цього питання в нас таки є.
Йдеться про листування між ним та його другом —
доктором Карлом-Гюнтером Хаймсотом.
Усі жінки викликають в мене огиду.
«Таке моє відношення не робить мене нещасним,
навіть попри те, що воно іноді створювало для мене суттєві складнощі.
Всередині я, мабуть, навіть пишаюся ним.
Принаймні, я в це вірю».
І в цих листах
Рем, схоже, стає дедалі більш впевненим,
що належить до гомосексуальних чоловіків.
Це був період, коли сама ідея сексуальності,
гетеро- або гомосексуальності, як вам до вподоби,
ідея, що сексуальність є чимось цілісним у складі особистості,
була доволі свіжою і розвивалася.
Але існувала й інша реальність.
Німеччина складається не тільки з міст,
а й значною мірою з містечок і селищ.
Для їхніх жителів все, що відбувається в Берліні та великих містах, є чужинним.
Вони відчувають загрозу з боку цих стрімких змін.
Швидкість змін
викликала роздратування, мабуть, у кожного.
Якщо ви налаштовані радикально, то для вас зміни були надто повільними.
З іншого боку, консервативного,
ви бачили, як розсипається все, що надає вашому життю глибину та значення.
І саме це відчуття загрози з боку змін, що відбувалися,
забезпечили фашистів плідним ґрунтом для поширення їхніх отруйних ідей.
Ми хочемо, щоб усі німці засвоїли,
що не існує життя без закону.
І не існує закону без влади.
І не існує влади без сили,
і кожна сила має спиратися на власний народ.
Для мене це лунало, як будь-який інший звичний виступ Гітлера.
Як виступ божевільного.
Усі ці вигуки та його слова.
Й звісно, він говорив про євреїв.
Він казав жахливі речі.
Я не замислювався над почутим.
Я був наївним юнаком.
Я закохався.
Ми мали будинок в Бад-Зауербрюні,
в якому ми проводили кожне літо.
І ще один хлопець щороку проводив там свої канікули — Лумпі.
Ось так ми й познайомилися.
Він мешкав у Будапешті, а я — у Відні.
Ми з Лумпі стали друзями.
Ми разом займалися багатьма речами.
Я кохав його. А чому б і ні?
Ми обидва були євреями,
але не переймалися через це.
Ми ще були далеченько від тих подій.
Але наближення лиха вже відчувалося у повітрі.
Не лише в Берліні та Німеччині, але й по всій Європі.
Отже, в 1931 році Гітлер призначив Рема очільником СА.
СА — це нацистські штурмові загони. Вони виконують брудну роботу.
Вони підривають демократію,
вони б’ються на вулицях, нападають на людей на різних заходах.
Під головуванням Рема кількість членів СА зросла до трьох мільйонів осіб.
Ці загони стали надважливим фундаментом і засобом захисту
нацистського руху.
СА відводилася дійсно значна роль в планах нацистів із захоплення влади
та створення расово чистої імперії,
в якій не було б євреїв, комуністів та осіб з інвалідністю,
в якій не було б ромів і сінті, і в якій не було б квір-людей.
Членами СА ставали
переважно молоді люди з соціальних низів та міщан.
Через невибагливість СА до рекрутів
до загонів залучаються не тільки ультранаціоналісти,
але й чужинці, диваки та навіть порушники закону.
Карл Ернст є штурмовиком,
якого Рем, ймовірно, вербує після зустрічі
в нічному світі Берліну.
І Ернст врешті-решт стає членом СА
та правою рукою Рема в цій організації.
Новобранець СА Карл Ернст працював у Берліні
посильним та викидайлом у нічному ґей-клубі.
Після вступу до СА в Ернста вимальовуються власні політичні амбіції
попри подвійне життя, яке він вів як ґей.
Тобто якщо подивитися на життя Рема
у військових та правих воєнізованих структурах,
то він створив навколо себе середовище,
що складалося виключно з осіб однієї статі.
Ви живете разом, ви миєтеся разом.
Ви йдете на вулицю та гамселите євреїв і комуністів разом.
І все це може мати
певний еротичний чи сексуальний драйв.
Тут присутня така собі гіпермаскулинність:
«Ми є чоловіками настільки,
що жінки викликають в нас огиду, не бажаємо їх бачити чи торкатися.
І це робить нас схожими не на жінок, а ще більше на чоловіків».
За наш рух!
У лавах націонал-соціалістичного руху присутня людина,
загрозу з боку якої Ернст Рем довго недооцінював.
Рейхсфюрер СС Генріх Гіммлер.
Ще юнаком Гіммлер дуже цікавився
спільнотами на кшталт «Чоловічих союзів».
Одночасно він остерігався
гомоеротичного потягу, що міг виникати на тлі цих братерств.
На той момент Генріх Гіммлер очолював СС — «Захисні загони».
Ця менша воєнізована структура підпорядкована значно більшій СА Рема.
Тобто у певному сенсі Рем і Гіммлер — суперники.
Щоб дистанціюватися від СА та її гомосексуальної репутації,
Гіммлер перетворює СС на елітну структуру.
Що також передбачає, що її членам бажано мати блакитні очі й біляве волосся.
Для Гіммлера зовнішній вигляд, схоже, був доказом «доброї» арійської крові.
Це були роки, коли Готфрід фон Крамм стає зіркою.
Після двох вкрай напружених ігор чемпіон Німеччини пошкоджує м’яз
і відтоді вже не може протистояти Перрі.
Готфрід почав грати у теніс у 10-річному віці.
У 13 років у нього формується мета — стати найкращим тенісистом світу.
Після переїзду до Берліну
він починає займатися у славетному тенісному клубі Рот-Вайс.
І серед членів цього клубу був Герман Герінг,
що згодом став міністром внутрішніх справ в уряді націонал-соціалістів.
Готфрід був високим, привабливим чоловіком.
Він мав блакитні очі та біляве волосся.
Він увібрав у себе всі риси «справжнього арійця».
Ще на початку його кар’єри його запросили до нацистської партії.
Нам відомо, що Готфрід відмовився.
І це з роками буде перетворюватися на дедалі більшу проблему.
Звісно, нам не відомі подробиці щодо їхньої першою зустрічі,
але ми знаємо, що Готфрід познайомився з молодим чоловіком
приблизно свого віку.
І цю молоду особу звали Манассе Гербст.
Готфрід і Манассе, безперечно, були представниками різних світів.
Манассе походив з єврейської родини з Шойненфіртель, передмістя Берліну.
Він був актором.
Щоб зводити кінці з кінцями, він працював барменом в «Жокеї» —
невеличкому джаз-клубі в кількох кварталах від «Ельдорадо».
Можливо, в якусь мить він впізнав, хто перед ним.
Існує один аспект, що несе велику загрозу гомосексуалам.
Параграф 175.
РОЗПУСТА МІЖ ЧОЛОВІКАМИ КАРАЄТЬСЯ УВ’ЯЗНЕННЯМ.
Цей параграф кримінально карає за гомосексуальні зв’язки серед чоловіків.
Але застосовувати його складно,
адже в багатьох судах вимагаються докази
сексуального зв’язку чи «актів, подібних до статевих».
І для поліції це завдання не з простих.
Замість прочісування барів і проведення рейдів
вони займалися складанням «рожевих переліків».
Це були списки людей, яких викривали чи підозрювали в гомосексуальності.
Нерідко особа й не знала, що є в списку, тому що звинувачення не висувалися,
проте нам відомо, що ці рожеві списки налічували тисячі імен.
ІМ’Я: ДЖОЗЕФ КРИМІНАЛЬНА КАТЕГОРІЯ: § 175
Але внутрішня свобода Готфріда була такою, що коли він закохувався,
то не лишав свого кохання.
Після своєї першої зустрічі Готфрід і Манассе бачилися регулярно.
Ліза, звісно, знає про все.
Вони нічого не приховують, вони живуть абсолютно відкрито.
Що ви робите?
Іди сюди! Нумо!
І ця трійка тепер започатковує якусь нову форму відносин,
яка видається життєздатною.
Для Лізи переїзд до Берліну — як акт визволення.
Вона хоче жити незалежно і пізнавати себе у новий спосіб.
Вона швидко зближується
з сучасними жінками, які з’являються в Берліні.
З письменницями, спортсменками, фотографками.
Ліза і сама займається фотографією.
Вона завзято танцює джаз, їздить верхи.
Вона грає в хокей та стає чемпіонкою Німеччини.
І це є наслідком руху, що розпочався ще до 1920-х років
і вимагав звільнення
від обмежень щодо одягу та місць перебування.
Ліза поводиться з нальотом брутальності та йде своїм шляхом.
Вона починає міняти партнерів, серед яких також були подруги-лесбійки.
Вона була допитливою та мала талан шукача сексуальних пригод.
Відносини між Лізою та Готфрідом
вирізнялися майже безмежною взаємною довірою.
Що б вони не робили, вони знали, що все буде гаразд.
ВИБОРЧА КАМПАНІЯ В НІМЕЧЧИНІ
Отже, на дворі весна 1932-го року. Гітлер бере участь у виборах президента.
Нацисти зайняті виборами до парламенту.
У час, що передував захопленню влади,
націонал-соціалісти посилили свій вуличний терор.
Відбувалися масові бійки зі смертельними випадками.
Нацисти робили це, головним чином,
щоб продемонструвати слабкість демократії.
Водночас вони звали себе партією «Закону та порядку»,
яка відновить порядок, мир і безпеку у разі перемоги на виборах.
НА ВУЛИЦІ! АДОЛЬФ ГІТЛЕР
Це був не стільки страх,
що прив'язував населення до націонал-соціалістів,
а надія на сильнішу Німеччину
та обіцянка золотої доби в майбутньому.
Привіт, доброго вечора.
І ось Шарлотта, Тоні та ще одна жінка,
Дорхен Ріхтер, нарешті були прооперовані.
І це тільки три відомих нам випадки,
коли Інститут проводив операцію з корекції статі
і пацієнти не вмирали внаслідок цієї операції.
Ці хірургічні операції та різноманітні процедури
були дуже ризикованими, були експериментальними.
Це були одні з найперших операцій в історії,
коли виконувалось кілька хірургічних утручань одночасно.
Люди зверталися до цього закладу
саме тому, що інших варіантів в них не було.
Тож його слава була всесвітньою.
Шарлотта і Тоні, напевно, відчували велике полегшення,
адже отримали змогу прооперуватися, коли це було майже неможливо.
Тепер, після цих операцій,
вони почуваються значно краще щодо свого гендеру,
у більшій відповідності до своєї жіночості.
Шарлотта часто підкреслює,
що завдяки цій операції стала щасливішою, ніж будь-коли.
Я не можу пригадати жодних інших зображень того часу,
на яких ви б побачили не одну трансперсону,
а декілька трансгендерних людей разом,
і при цьому доволі щасливих і веселих.
В Німеччині того часу,
якщо хтось виконує дреґ-шоу в «Ельдорадо»
і виходить з клубу все ще в дрезі,
цю людину могли затримати за порушення громадського порядку.
Тобто люди з транс-спільноти не мали можливості жити такими, якими вони були,
не наражаючись на утиски з боку поліції.
Магнус Гіршфельд і його Інститут
запропонував поліції компромісне рішення,
яке полягало в наданні цим людям
документів на пересування, або «транс-пасів».
РОБІТНИЦЯ ЄВА КАТТЕР… ВІДОМА НОСІННЯМ ЧОЛОВІЧОГО ОДЯГУ
По суті, це була ID-картка, яка вказувала поліції:
цю людину не треба затримувати, бо вона під наглядом лікаря.
І вона має законне право пересуватися громадськими місцями
в одязі того гендеру, з яким вона себе ідентифікує.
Це був перший у світі випадок
юридичного визнання гендерних прав транслюдей.
І тепер люди на кшталт Шарлотти та Тоні
можуть вільно пересуватися з такою перепусткою
і не перейматися, що поліціянт зупинить їх
і скаже: «Ви порушуєте закон».
Квір- і трансгендерні люди можуть жити відкрито, суспільним життям.
І це відбувається безпосередньо тут, в Берліні.
За кілька років я приїхав до Будапешту,
щоб провести там свої пасхальні канікули.
І я зупинився у Лумпі на проспекті Андраші.
Номера будинку не пам'ятаю. Біля опери.
Під час того першого візиту ми багато жартували.
В них не було окремої ванної кімнати.
В них було тільки те, що ми в Відні називали «лавор».
Його мати налила туди води
та всадовила мене з Лумпі роздягнених у цю ванну.
І коли Лумпі побачив мене, в нього виникла ерекція.
Коли він побачив мене оголеним. Я це помітив.
Ми не торкалися один одного з сексуальними намірами,
але я напевно викликав у нього збудження.
На початку 1930-х років
Гітлер вирішує отримати владу законним шляхом.
За рахунок масованої пропаганди він намагається здобути довіру виборців
й оволодіти парламентом, щоб знищити його зсередини.
Найбільшими ворогами нацистів
були, до певної міри, комуністи та соціал-демократи.
І соціал-демократам було необхідно розробити кампанію,
зробити щось, щоб зупинити нацистів на їхньому шляху до влади.
КУПІДОН У ШТАБ-КВАРТИРІ НАЦИСТІВ
РЕМ ПРИЙМАЄ ПАРАД СА
Журналістам з лав соціал-демократів вдалося отримати копії
листів Рема до доктора Хаймсота
та опублікувати їх під назвою «Листи кохання Ернста Рема».
«Викрита правда про головного найманця Гітлера.
Газета "Welt am Sonntag" публікує листи підполковника у відставці Рема…»
З цього розбурхується грандіозний скандал.
Соціал-демократи дійсно вважають, що викували тут срібну кулю,
яка здатна допомогти їм повернути якусь частину електорату.
У березні 1932 року, коли вибухнув цей скандал,
Гітлер отримує 30% голосів на президентських виборах,
що дуже багато.
У липні 1932 року, після кількох місяців роздмухування цього скандалу,
він отримує 37% голосів.
Тобто цей скандал не спрацював.
Це була доволі провальна тактика.
Однієї статі!
Мабуть, на місці Рема,
коли таке з’являється в газетах, ви були б нажахані.
Якщо ж це не має наслідків,
і ваша партія продовжує крокувати до перемоги на виборах,
ви почуваєтеся виправданим.
І що навіть важливіше — вам здається, що вас не зупинити.
Німці, фольксгеноссен…
Німкені…
Тридцятого січня
Німеччина кинула гральні кості.
І я не думаю,
що ті опоненти, які реготали з нас колись, сміються і зараз.
Зіґ!
Хайль!
-Зіґ! -Хайль!
Тридцятого січня 1933 року Гітлера було призначено канцлером.
РЕЙХСКАНЦЛЕР ГІТЛЕР!
Гітлер стає лідером свого тоталітарного режиму.
Згідно з ідеологією націонал-соціалістів,
індивідуалістичні підходи до життя більше не діють.
Все підпорядковується вищій ідеології.
Кожна особа в складі цього «фольксгемайншафт»
повинна підкорятися вищій меті.
Нацисти надавали величезну вагу
ідеям расового, соціального, а також сексуального здоров’я та гігієни.
І наслідком цього також мали бути расово чисті та здорові діти.
Все, що заважає збільшенню населення,
є непотребом і загрозою для нації.
«Ельдорадо» зачинився незадовго до захоплення влади нацистами.
Зачинився без прощань, без проводів.
І квір-спільнота втратила одне з найважливіших місць для зустрічей.
Багато людей, які працювали в «Ельдорадо»,
значною мірою втратили захист, що у них був,
як і можливості працевлаштування.
І згодом, як жирна фінальна крапка,
на фасадній частині «Ельдорадо» з'явилася реклама нацистів.
«ЕЛЬДОРАДО» ТУТ ЦЕ Є ПРАВИЛЬНИМ!
ВІДДАЙ ГОЛОС ЗА ГІТЛЕРА СПИСОК 1
У людей, напевно, холонула в жилах кров,
коли вони замислювалися, як далеко все відкотилося в зворотному напрямку
в тій самій будівлі.
«Ельдорадо» було зачинено,
і весь цей соціальний простір, що буяв останні десять років,
зник майже за одну ніч.
Люди залишалися квір-особами, але вже не мали колишніх місць,
де можна було зустрітися.
Вони мали робити це набагато таємнішим чином.
Життя Готфріда та Манассе також радикально змінилося в 1933 році.
Манассе швидко залишився без всіх запрошень на театральні ролі,
бо євреям більше не дозволялося працювати в театрі.
Дуже швидко він збагнув, що йому небезпечно залишатися в Німеччині.
Для будь-кого було зрозумілим, що напруження невпинно зростає.
Їхні стосунки дедалі більше затьмарювалися питанням:
яким чином можна безпечно вивезти Манассе з Німеччини?
Водночас Готфрід волів і далі грати в теніс.
І якщо це означає, що він має виступати за нацистську Німеччину,
то так тому й бути.
Тиск зростає.
Він має гомосексуальні стосунки з євреєм.
Але при цьому його популярність також зростає.
Як в Німеччині, так і за кордоном.
Готфрід, схоже, вважав, що допоки він перемагає на корті,
нацисти не заподіють йому шкоду.
Інших варіантів у Крамма не було, зважаючи на рішення грати за Німеччину.
Хоча нацисти в 1933 році вже отримали владу,
Шарлотта і Тоні без остраху показувалися на людях —
вільно з'являлися на вулиці,
дозволяли себе фотографувати
і навіть відверто розповідали про себе журналістам.
Здавалося, що все гаразд.
Можна було так само відвідувати Інститут…
Шарлотту глибоко затягнуло в життя і коло спілкування Гіршфельда.
Вона консультує нових трансгендерних осіб,
які навіть не знають, як підбирати одяг.
Вона допомагає людям з житловими проблемами.
Шарлотта і Тоні нарешті живуть повноцінним життям,
а не просто завершують останні етапи медичного процесу.
У цей час Магнус Гіршфельд знаходиться в світовому турне.
І хоча він більше не може з'являтися на публіці в Німеччині,
він все ж має велике визнання в світі.
Він здобув погану славу
як «єврей, який ожіночує Німеччину
та спокушує молодь ідеями гомосексуальності».
Тобто він є для нацистів неначе головним ворогом.
Шарлотта і Тоні починають відчувати напругу.
Вони приймають спільне рішення залишити Інститут.
Вони перебираються в злиденну однокімнатну квартиру десь в Берліні.
У цих двох жінок
розвинулися настільки сильні взаємні почуття,
що Тоні приймає юдаїзм.
Мені не віриться,
що тоді могла існувати людина, яка б прийняла юдаїзм,
якщо б вона по-справжньому не кохала того, хто з нею.
Щойно вони залишили Інститут, ця установа зазнала нападу.
Ранком 6 травня 1933 року
група студентів-нацистів розгромила Інститут.
Нацистські молодики позривали полиці, залили чорнилами всі дослідження.
Вони знищили бібліотеку, зруйнували приміщення.
В тому числі близько 20 000 книжок.
Молодики фотографували себе,
коли радісно знищували все, що створив Магнус Гіршфельд.
Це, напевно, було однією з найболючіших подій
в житті Гіршфельда.
Під час цього нападу Гіршфельд перебував поза Інститутом.
Він був в Парижі.
Коли відбувалася ця атака, в Інституті ще були працівники,
серед них — Дорхен Ріхтер.
Інститут був для неї домівкою, і його було знищено.
З того, що нам відомо, її могло бути знищено разом із ним.
Я віддаю вогню твори Генріха Манна,
Ернста Глезера, Еріха Кестнера.
Я віддаю вогню тексти школи Зигмунда Фройда.
Чотири дні потому, під час сумнозвісного спалення книжок,
книги з Інституту були знищені на площі Опернплатц.
Існує навіть фотографія,
як один з бюстів Гіршфельда жбурляють у полум’я.
Ці фото…
Їх перегляд викликає в мене глибокий жах.
Тому що нацисти завзято намагаються
знищити всі свідоцтва
щодо існування транс- та квір-спільноти.
Прихід нацистів до влади
також скасував багато можливостей,
що існували в Німеччині того часу для вираження гендеру,
для експериментів з гендером.
Жінкам належало займатися домашніми справами вдома.
Їм належало виношувати дітей для країни.
А чоловікам належало уособлювати мужність
і бути готовими воювати.
Отже, цей експериментальний,
експресіоністський, толерантний період добіг свого кінця.
На зміну йому прийшли дуже, дуже ригідні гендерні ролі.
У вересні 1933 року Карл Ернст,
один із перших заступників Рема,
якого той зустрів в нічному ґей-клубі,
раптово одружується з жінкою.
Свідками на цьому весіллі виступають Рем та Герман Геринг,
міністр внутрішніх справ у Гітлера.
Вони йдуть нефом у церкві позаду наречених
в оточенні численних рядів офіцерів СА.
Неважко уявити, чому для Рема могло бути стратегічно корисним
влаштувати таку велику виставу
та одружити з жінкою видного офіцера СА рівня Карла Ернста,
ніби наголошуючи: «Ні-ні. Це все чутки,
ці бойові загони не мають нічого спільного з брудною гомосексуальністю».
У січні 1934 року
Рем отримує від Гітлера дуже теплого особистого листа.
«Я маю подякувати вам, мій любий Ернст Рем,
за незмінне служіння
та запевнити вас, наскільки я вдячний долі за те,
що можу називати таких людей, як ви, своїми друзями та побратимами.
Зі щирою дружбою та вдячністю. Ваш Адольф Гітлер».
Після цього листа впевненість Рема стає достатньою, щоб відкрито вимагати
посаду міністра оборони.
І зробити все таким чином,
щоб взяти стотисячне військо Німеччини
та інтегрувати його в СА, і отримати всю цю армію в своє підпорядкування.
На початку 1934 року
чисельність СА сягнула свого найвищого рівня —
близько 4,5 мільйонів членів.
Тепер це створює проблеми вже для Гітлера.
І сама думка про Рема на чолі збройних сил
жахає консерваторів в німецькій армії,
які сприяли приходу нацистів до влади й зробили його можливим,
але не хотіли миритися з втратою своїх титулів,
з втратою статусу в цій ієрархії.
А отже, це мало зупинитися.
Для Генріха Гіммлера, схоже, настав час
вивести очолювану їм СС із тіні Ернста Рема та СА
і розширити сферу свого впливу.
Опоненти Рема в нацистському русі,
як Гіммлер,
починають просувати думку, що Рем насправді планує захоплення влади,
повалення Гітлера і проведення своєї власної революції.
Їм таки вдалося переконати Гітлера,
що ця загроза невідворотна, тож він має діяти.
І сексуальність Рема стала інструментом, який підходив для того, щоб зупинити його.
Настає літо 1934 року.
Гітлер запрошує Рема та інших керівників СА
відволіктися на заслужений відпочинок на озері Тегернзе в Баварії.
І все це товариство чудово проводить час тими літніми днями.
Як бачите,
Рем на Тегернзе не занурений у свої думки, плануючи захоплення влади.
Він вважає, що на відпочинку.
За вікном — світанок 30 червня 1934 року.
Ернст Рем спить у номері свого готелю.
Але Гітлер і Геббельс вже їдуть до Баварії.
Гітлер одразу прямує до цього готелю на озері Тегернзе,
і, разом із бойовим загоном СС, особисто вдирається до номеру Рема.
В номері він звинувачує Рема в зраді.
-Вдягайся! -Геть!
В цей момент Рем, мабуть, нічого не розуміє
і вважає, що це все якесь непорозуміння.
Рема та багатьох інших вищих офіцерів СА
було заарештовано і кинуто до в’язниці Штадельгайм у Мюнхені.
Шістьох з цих офіцерів розстріляли на місці.
Через два дні Гітлер вирішує
запропонувати Рему застрелитися.
На що Рем відповів:
«Якщо я маю вмерти, то тільки від руки Гітлера».
І тільки після відмови застрелитися,
Рем був страчений двома офіцерами СС.
Протягом 30 червня та наступних двох днів
90 людей було розстріляно
і близько 1 000 — заарештовано.
Серед них не лише Ернст Рем та декілька його людей з СА,
а й політичні опоненти та парламентарії.
Це була перша масова страта, офіційно санкціонована цим режимом.
КАПІТАНА РЕМА СТРАЧЕНО
БІЛЬШЕ ТРИДЦЯТИ ВАТАЖКІВ ВБИТО
Суспільству розповіли,
що всі ці люди планували заколот проти Гітлера,
але не це було тією версію, в яку люди збиралися повірити.
Гітлер виправдовував цю розправу тим,
що сексуальна розпуста в СА останнім часом досягла таких розмірів,
що це псувало імідж націонал-соціалізму.
КОРИЧНЕВИЙ БУДИНОК ГОМОСЕКСУАЛІВ
Гітлер виступає з промовою, в якій наголошує:
«Мені б дуже хотілося, щоб матері могли ввіряти своїх синів СА,
Партії чи Гітлер'югенду
без остраху, що вони можуть стати морально чи сексуально розбещеними.
Я хочу бачити чоловіків в ролі офіцерів СА, а не огидних мавп».
Це був грандіозний скандал.
Це було у кожній газеті. На перших сторінках.
Я віддав наказ розстріляти винуватих у цій зраді.
І я наполягав
на видаленні цієї виразки, що отруює наше власне джерело».
Я, напевно, почув це по радіо,
оскільки я дуже чітко пам’ятаю той момент,
коли я усвідомив, що трапилося.
І це викликало жах,
незалежно від того, були ви ґеєм чи ні.
Просто як у людської істоти. Це могло трапитися з кожним.
І це продемонструвало, ким насправді був Гітлер.
Тим фактом, що за лаштунками розгрому СА стояла СС,
Гіммлер в черговий раз продемонстрував свою відданість Гітлеру.
І Гітлер віддячив йому за лояльність, виконавши бажання Гіммлера,
яке полягало в відокремленні СС від СА.
Тепер СС підпорядковується безпосередньо Гітлеру.
Саме цього Генріх Гіммлер добивався весь час.
І це безумовно стає плацдармом для кар’єрного злету Гіммлера.
Після вбивства Рема
він отримує контроль над поліцією в усіх землях Німеччини.
І нарешті стає очільником всіх поліцейських сил Німеччини
і одночасно залишається рейхсфюрером СС та гестапо.
Генріх Гіммлер стає лідером боротьби проти гомосексуальності.
Його метою є викорінення гомосексуальності.
«Гомосексуальність нівелює кожне досягнення
та руйнує державу в самій її основі.
Тому що лише багатодітні люди
мають право на світову владу та домінування.
Гомосексуальність має бути подолана за будь-яку ціну,
інакше вона стане кінцем Німеччини, кінцем германського світу».
Ми є мечем революції.
Єдиним ворогом, що більше не завдає шкоди,
є ворог мертвий і знищений.
Складені до цього «рожеві списки»
тепер потрапляють у руки не тільки німецької поліції,
а й гестапо.
Країну охоплює безпрецедентна хвиля переслідувань та кримінальних вироків.
Ґеї переслідуються безпосередньо на підставі параграфа 175.
При цьому лесбійки і трансгендерні особи також переслідуються нацистами,
але шляхом більш неявних і складних прийомів.
Їх можна було притягати за «асоціальність»
чи невідповідність «фольксгемайншафт».
Багатьох також здивувало,
наскільки швидко стала діяти поліція.
Наскільки швидко люди опинялися в суді.
І вони не знали, як захиститися.
Звичайні записники з адресами
раптом ставали доказом у суді.
Доноси стають відверто бажаними, і німецьке населення реагує з готовністю.
Сусіди бачать, що ви приймаєте гостя.
Що ви спускаєте фіранки в спальні.
Сусіди доповідають, якщо жінки носять штани та скидаються на лесбійок.
Це запит до поліції на усунення тих людей,
що більше не толеруються націонал-соціалістичною Німеччиною.
В період з 1933 по 1936 рік
Манассе намагається знайти шляхи
для побудови життя за межами Німеччини.
І вони намагаються і далі зустрічатися — в Берліні
чи інших містах, де Готфрід грає в теніс,
щоб продовжувати бачитися один з одним.
Це, напевно, було дуже виснажливо та дуже гнітюче.
Це молоде кохання.
І ця безтурботність раптово змінюється дуже нагальними питаннями штибу:
«Як вибратися звідси? Як убезпечити себе?».
І ось настає їхня остання зустріч,
їхня остання ніч разом на багато років.
Готфрід передає Манассе призові гроші,
які він виграв у різних турнірах.
Це дозволяє Манассе на початку 1936 року емігрувати до Палестини,
де він у безпеці.
Того ж року Готфрід також втрачає Лізу, яка подає на розлучення.
І з її наступних листів нам відомо, що вона завжди шкодувала про цей крок.
Але вона також впевнена,
що не може існувати на узбіччі цього великого кохання,
яким для Готфріда був теніс.
Вона сказала, що у разі продовження їхнього спільного життя,
вона мала б відмовитися від усього важливого для неї.
Адже місця для неї майже не залишилося.
Один із найвидатніших матчів в спортивній кар’єрі Готфріда фон Крамма
відбувся в 1937 році за Кубок Девіса на Вімблдоні.
Проти його американського суперника Дональда Баджа.
На той час Готфрід є одним з найпопулярніших спортсменів світу.
Режим нацистів очікує на перемогу німецького гравця.
На матчі присутні 15 000 глядачів, серед яких сама королева Марія
та представники світової спільноти.
В історії ще не було нічого подібного.
Ця гра і досі вважається
одним з найкращих тенісних матчів усіх часів.
Існує байка, поширювана Дональдом Баджем,
що перед грою Готфріду хтось зателефонував,
буцімто Гітлер,
та попередив, що у разі програшу в цьому матчі
він більше не зможе його захищати.
Фінал Вімблдону.
У головному матчі великих гравців
барон фон Крамм, німецька зірка Кубку Девіса,
подає каліфорнійцю Дональду Баджу,
чемпіону Вімблдона — янкі, який ще не програвав цьогоріч.
Бадж виходить до сітки.
Рівно.
Гра, схоже, розвивається у напрямку
ймовірної перемоги Готфріда.
Перевага за Краммом.
Прошу тиші.
Наразі Бадж на задній лінії.
Врешті-решт, у п’ятому сеті, він програє 8-6
і вчиняє відповідно до своєї репутації.
Він вшановує переможця.
Мій любий Доне, я хочу привітати вас із вашою чудовою грою.
Я вважаю, що тепер ви заслуговуєте на перемогу в кожному турнірі.
Але я зроблю все, щоб завадити вам у цьому.
Ви великий спортсмен.
Ви дуже люб’язні, шановний Дональде. Щиро вам дякую.
Аудиторія була у захваті, і всі зрозуміли,
що цей тенісист,
навіть якщо він грає за нацистів, не тотожний нацистській Німеччині.
Це породжувало питання:
він і досі служить режиму?
Після цієї поразки Готфрід рушає у світове турне,
швидко крокуючи від одного турніру до іншого.
На одній прес-конференції його запитали,
що він думає про переслідування євреїв у Німеччині.
І він досить чітко відповів, що він з цим не згодний.
Він не робить таємниці зі своєї антипатії до націонал-соціалізму.
Він наражається на дедалі більшу небезпеку.
ВАС ВІТАЄ ВІЛЬНА НІМЕЦЬКА АВСТРІЯ
ОДИН НАРОД, ОДИН РЕЙХ, ОДИН ФЮРЕР
За одну ніч австрійці перетворилися на нацистів.
Чотириста тисяч людей зібралося на площі Гельденплац,
щоб привітати його.
Як лідер і канцлер німецької нації та Рейху,
я зараз проголошую перед лицем німецької історії
входження моєї батьківщини в склад Німецького Рейху.
Хайль!
ЄВРЕЇ Є ЗЛОЧИНЦЯМИ
Коли ви йшли вулицями, то бачили, що все місто було в цих плакатах
«Заборонено для євреїв».
Куди не подивися — усюди ці плакати.
НЕАРІЙСЬКИЙ БІЗНЕС «HERZMANSKY» ЗНОВУ Є АРІЙСЬКИМ
Але я все ще виходив на вулицю.
Просто вештався містом.
Несподівано я побачив людський натовп.
Серед тих людей навколішки стояла моя тітка Гретель
та під примусом чистила бруківку своєю зубною щіткою.
ЄВРЕЙ
Через день після прибуття Гітлера я отримав листа у блакитному конверті.
«Любий Вальтере,
з часу твого візиту до мене в Будапешті стало дуже страшно.
Ти б не впізнав міста.
Я також чув жахливі новини з Відня.
Як у тебе справи? Чи в безпеці ви?
Мої батьки були змушені відмовитися від бізнесу попри відречення.
Вони шукають, як нам можна виїхати за кордон,
але в нас немає родичів чи близьких друзів,
окрім тебе.
Нацисти всюди, і я дуже боюся.
Чи можеш ти хоч якось допомогти?
Що ви плануєте робити?
Якщо ти тікатимеш, будь ласка, візьми мене з собою. Напиши мені скоріш. Твій Лумпі».
Це був лист відчаю.
Але я так і не відповів на нього,
тому що ми й самі перебували
у Відні в дуже небезпечному становищі на момент отримання цього листа.
Тієї ночі
вони прийшли до нашої квартири о другій годині
та забрали мого батька.
І кинули його до Дахау.
Це було жахливо. Як я міг допомогти Лумпі?
Так…
На цьому історія з Лумпі для мене завершилася.
Благословенний Ти, Боже наш, володар всесвіту.
Хто освятив нас своїми добрими діяннями
і наказав нам запалити свічку на Шабат.
В ніч з 9-го на 10 листопада 1938 року
по всій території Рейху прокотилися «Листопадові погроми».
Довгий час вони були відомі під назвою «Кришталева ніч».
Тієї ночі синагоги
та осередки бізнесу євреїв були віддані вогню.
Також було розгромлено, розграбовано та знищено багато житлових будинків.
Багатьох євреїв заарештували та відправили до концентраційних таборів.
Це, напевно, був неймовірно тривожний час для Шарлотти та Тоні.
Вони вирішили тікати до Чехословаччини,
де, на їхню думку, мало бути безпечніше.
Поки що.
На дворі був холодний березень,
коли Готфрід повернуся додому після шестимісячного світового турне.
І в перший вечір після повернення
він влаштовує сімейну вечерю зі своїми братами та матір’ю.
Вечеря проходила в Брюггені,
де зібралася вся родина,
і тут раптом несподівані гості порушують цю ідилію.
Їх зустріла бабуся, яка дуже зблідла та сказала:
«Готфріде, тобі краще вийти на двір».
Там були двоє з гестапо, які одразу його забрали.
Його кинули до в’язниці.
Арешт був влаштований дуже театрально.
Вони могли б надіслати листа з проханням прибути до поліції.
Але, на мій погляд, за задумом нацистів
це мало бути дуже публічним.
В НІМЕЧЧИНІ ЗААРЕШТОВАНО БАРОНА ГОТФРІДА ФОН КРАММА
Чотирнадцятого травня 1938 року
Готфріда було засуджено до одного року ув’язнення за порушення параграфу 175.
Підставою стали його п'ятирічні стосунки з Манассе Гербстом.
«Обтяжливим є той факт,
що відповідач вступив в гомосексуальні стосунки
незабаром після свого одруження.
Але найбільша провина полягає в тому, що відповідач,
маючи високу позицію в німецькому спорті
і всесвітньо відоме ім’я,
не посоромився
вступити в гомосексуальні статеві стосунки з галицьким євреєм».
Дуже пощастило, що Манассе Гербст
на той час вже був поза межами Німеччини.
Інакше він не залишився б живим.
Протягом того періоду історії Третього Рейху близько 100 000 чоловіків
були звинувачені в порушенні цього німецького закону проти ґеїв.
За оцінками істориків приблизно 50 000 з них
були притягнуті до відповідальності.
І десь від 5 000 до 15 000 чоловіків
загинули в концтаборах.
Концентраційні табори
від самого початку були інструментом нацистського терору.
В’язні, звинувачені у гомосексуальності,
зіштовхувалися з особливо жорстким ставленням.
Вони дуже нечасто знаходили співчуття в інших груп в’язнів.
БЕДЖІ ДЛЯ ЗАТРИМАНИХ В КОНЦТАБОРАХ
Гомосексуали мають носити рожевий трикутник.
СВІДКИ ЄГОВИ, ГОМОСЕКСУАЛИ, АНТИСОЦІАЛИ
Їх примушують працювати в найбільш жорстких та жахливих умовах.
Харчування катастрофічне,
і, як наслідок, багато в’язнів вмирає від цих нелюдських умов.
Деяких ув’язнених використовують у медичних експериментах,
після яких не всі виживають.
Також їм пропонують кастрацію
з обіцянками чи пропозицією,
що після цього їх випустять з концтабору.
Але з різних документів нам відомо,
що багатьох так і не звільнили.
Безліч в’язнів, звинувачених у гомосексуальності,
нерідко на підставі наклепу,
загинули у концтаборах.
Ці переслідування досягли свого піку в період з 1937 по 1939 рік.
Безпосередньо перед початком війни Гітлера проти Європи.
Це не те саме, що геноцид євреїв.
Нацисти не вважають, що всіх гомосексуалів потрібно знищити.
Їхньою метою є ліквідація гомосексуальності.
У 1941 році Гітлер доручає завдання
з «остаточного вирішення єврейського питання» Генріху Гіммлеру.
Йшлося про те, що Гіммлер отримує наказ
знищити всіх євреїв в Німеччині та Європі.
В Чехословаччині міграційна поліція приходить за Шарлоттою.
Її заарештовують
під час святкування десятирічного ювілею її спільного життя з Тоні.
Її збираються інтернувати до концентраційного табору.
Тоні в паніці негайно звертається до консульства Швейцарії.
І ставить дипломатів перед фактом, що Шарлотта насправді є американкою.
Таким чином Шарлотта опиняється на борту пароплава, що йде до Нью-Йорка.
Тоні думала швидко і діяла активно заради спасіння Шарлотти.
В іншому випадку вона б опинилася в концтаборі.
Це розлучило їх назавжди.
Вони більше ніколи не бачилися.
1945 РІК ЗАВЕРШЕННЯ ВІЙНИ
Я шукав Лумпі все своє життя.
Мені хотілося дізнатися, де він, що з ним трапилося.
ТРУДОВИЙ ТАБІР ХАРКА, УГОРЩИНА, 1946 РІК
Я дізнався про це тільки зараз, коли побачив ці фотографії.
Тільки тепер все стало відомо.
Він був у трудовому таборі і вмер від голоду.
Це жахливо. Для мене — що його смерть була такою.
Він не заслуговував на таку долю.
ЖЕРТВИ ХАРКИ
Жахливо.
І що я бачу?
Фотографію великого кам’яного монумента, на якому вибите його ім’я:
«Фюлеп Лоран». 24 чи 25 років.
Як кажуть у Відні, це занадто багато для «феркіфельн».
Нездатність досягти «феркіфельн» означає щось, з чим ти ніколи не змиришся.
Так.
Я буду радий, якщо зможу зробити невеликий внесок,
який дозволить увічнити Лумпі.
Подібна відсутність інформації про долю близьких людей,
на жаль, доволі типова для багатьох жертв із числа євреїв,
і ми дізнаємося лише через тривалий час, або не дізнаємося взагалі,
де саме їх було вбито.
Гомосексуали, які вижили, хотіли б розповісти свою історію, але не можуть.
Це надто небезпечно.
Після 1945 року
переслідування гомосексуалів націонал-соціалістами
не було визнане несправедливим.
Західна Німеччина успадковує нацистський параграф 175.
Суспільство сприймає їх як злочинців та збоченців.
Родини зберігають мовчання. Історики уникають питань.
Переслідування продовжуються.
КРИМІНАЛЬНА СПРАВА ПРОТИ ГОТФРІДА ФОН КРАММА
В 1951 році Готфрід, подібно до багатьох інших гомосексуальних чоловіків,
хоче, щоб його судимість на підставі параграфу 175
було скасовано та видалено з його справи.
Без цього він не отримає візу для участі в турнірах в США,
Великій Британії чи Франції.
Йде судовий процес,
і Манассе Гербст повертається до Німеччини
вперше після війни, в 1951 році.
Отже, він повертається до країни, яка колись бажала його смерті.
І, звісно, це була перша зустріч Готфріда і Манассе з довоєнних часів.
Ліза також давала свідчення.
Вона підтвердила зв’язок між Готфрідом і Манассе.
На якусь мить вони відтворили дух свободи,
з яким жили наприкінці 1920-х років.
І зробили це в дуже консервативні 1950-ті роки. Перед німецьким судом.
Як і в інших випадках з гомосексуалами, в клопотанні Готфріду було відмовлено.
Він залишається без візи на найважливіші тенісні турніри.
Він виграє інші турніри в тих країнах, де йому дозволено грати,
але він не може брати участь у дійсно важливих змаганнях,
оскільки залишається злочинцем відповідно до нацистського параграфу 175.
Я емігрував до США
та живу тут щасливим життям з 1939 року.
Я став композитором, все своє життя я створюю музику.
В 1959 році я зустрів хлопця. Здається, саме тоді.
Його звуть Говард Маєрс.
Дякую.
Я не уявляю, навіщо купляти таку величезну чашку кави.
Якщо чесно, ми абсолютно не стидалися.
Ми не відчували ніякого сорому.
Ми приходили на вечері, де було шість одружених пар та ми.
Мені не було соромно, бо я ніколи не мав сумніву,
що можу вчинити так, як я налаштований вчинити.
Волтер дійсно жив для мене.
Він робив для мене все в наші перші десятиліття разом,
коли ми були молодшими.
Зараз йому 100 років,
і лише в останні 15 років
він потребує, щоб я щось робив для нього.
Отже, тут написано: «Свідоцтво про шлюб міста Західний Голівуд.
Ним засвідчується, що Волтер Арлен і Говард Маєрс
одружилися на законних підставах другого липня 2013 року».
Це нічого не змінювало.
Це була просто тиха сатисфакція.
Без мене в нього не було б нікого, з ким можна посперечатися.
Решту свого життя Шарлотта провела в Брукліні.
Зрештою вона стала актрисою.
І хоча вона переживала розлуку з Тоні,
вона знайшла нових друзів в артистичному середовищі.
І багато з них і гадки не мали, що вона була трансгендерною особою.
У США їй ще вдалося зробити документи,
які засвідчували, що вона є жінкою з жіночим ім’ям.
І для неї це було дійсно важливо,
адже це юридично закріплювало її жіночу ідентичність.
Я розмірковую над тим, що зробила б я в тій ситуації.
Чи треба мені тікати? І куди б я вирушила?
Після війни Тоні знайшла можливість повернутися до Берліну,
де вона і прожила решту свого життя, працюючи художницею та артисткою.
Двадцяті роки, що минули майже століття тому,
є чудовим прикладом, наскільки легко знищуються ці свободи.
Навіть сьогодні, на тлі певного прогресу,
що відбувається в царині прав квір- і транс-спільноти,
ви можете мати ці свободи, проте їх можуть відібрати у вас.
«ЕЛЬДОРАДО» ТУТ ЦЕ Є ПРАВИЛЬНИМ!
КОМОРА «ЕЛЬДОРАДО»
Остання роль «Ельдорадо» в нашу добу — це модний органічний супермаркет.
Ви можете піти до місця, де люди дивилися дреґ-шоу,
і купити там авокадо.
Мені здається, сучасній квір-спільноті Берліну
довелося докорінно переосмислити себе.
І вийшло досить непогано.
Якщо зважати на те, як сьогодні в Берліні буяє квір-життя
і наскільки різноманітним та багатогранним воно стало.
Але чи встановили ми зв'язок із минулим? Не думаю, що ми на це спроміглися.
Нам нічого не було відомо
про переслідування гомосексуалів дуже довгий час.
І в цьому сенсі сучасний квір-Берлін…
абсолютно точно не є…
продовженням 1920-х років.
Ту спадщину справді втрачено.
Не залишилося ні імен, ні пам’яті. Нічого.
Після війни понад 100 000 чоловіків
переслідувалися Західною Німеччиною за гомосексуальність.
Більше 50 000 з них було засуджено до в’язниці.
Нацистську версію параграфу 175 було переглянуто лише в 1969 році
і скасовано в 1994 році без будь-якої заміни.
Волтер Арлен створив 68 композицій,
які, за його словами, «містили в собі спогади».
Його музика стала відома публіці лише в 2008 році
завдяки його партнеру, Говарду Маєрсу.
Волтер і Говард щасливо живуть у своєму домі,
у кількох кварталах від Тихого океану.
Переклад субтитрів: Сергій Дубінін