Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BAZAT PE ROMANUL ELENA SABE, DE CLAUDIA PIÑEIRO
ELENA ȘTIE
Haide!
Ajută-mă, mamă!
Vei rata programarea. Te așteaptă.
Nu vreau să merg.
O să-ți placă. Te vor face să arăți frumoasă.
Mimí a zis că-ți va masa scalpul. Știu că-ți place asta.
După ce te vopsește, îți va pune o mască în păr.
Chiar e nevoie de toate astea, Rita?
Doar unghia de la picior mă deranjează. Mi-o poți tăia tu.
Da, așa e. Aș putea să fac asta.
Da, aș putea să fac asta, deși nu mi-ar face deloc plăcere,
dar nu-ți voi tunde părul și nici nu te voi vopsi.
Urăsc să fac curat după.
Mi-a luat două zile să scot petele de pe gresie.
Am pus pastilele?
Da.
Haide!
Să mergem!
Unu, doi și…
Ce e?
- Ce e? - Nu știu.
Pastila nu și-a făcut efectul?
Ai luat-o acum 20 de minute.
De ce-ți pasă? Oricum nu mă va vedea nimeni.
Uită-te!
Vezi ce văd eu?
Vezi ce văd eu, mamă?
Mi-ai pus eșarfa?
Rita!
Ești gata?
- Haide! - Lasă-mă!
Ce faci?
Conduc ca niște animale.
Bine. Da! Întocmai.
Bine.
Mai vorbim!
Bună!
- Ce mai faci, Rita? - Salut!
Bună, doamnă Elena!
- O las pe mâna ta. - Scumpo!
Fii liniștită! Vom avea mare grijă de ea.
Să nu fi dificilă, da?
Sună-mă când termini!
Bun.
Aici! Pe scaunul acesta!
Încetișor!
Aștept un al doilea nepot.
Felicitări! Când se va naște?
Nora mea va naște peste trei luni.
Știi ce fel de femeie e.
Vă imaginați cum va fi când copiii noștri ne fac bunici?
Fiica mea are 43 de ani.
Și ce?
- Nu poate să mă facă bunică. - Haide, Elena! Nu e adevărat.
Am văzut la știri o femeie care a născut la 65 de ani.
Eu am 65 de ani.
Ce să pregătesc pentru Elena?
- Ceara de față. - Bine.
Să-mi spuneți dacă e prea caldă!
Pame, n-a venit nimeni să o ia pe doamna în vârstă?
Era vorba să vină fiica ei după ea.
- Ai terminat? - Să mergem.
Pa, Mimí! Ne vedem mâine!
Pa!
Pa, Mimí! Ne vedem mâine!
Pa!
Rita, am terminat cu mama ta.
Ești pe aproape?
Anunță-mă când ajungi!
Închidem salonul.
- Bună, scumpo! - Bună, scumpule!
- Ce mai faci? - Sunt bine. Tu?
Bine. Ești ud leoarcă!
Da. Toarnă cu găleata!
- Putem s-o ducem pe Elena acasă? - Desigur!
Stai să sting lumina!
Nu vă îngrijorați, dnă Elena! Cred că fiica dv. e prinsă cu treburi.
SALON DE ÎNFRUMUSEȚARE PABLO
Vin!
Bună seara!
Acesta e domiciliul Ritei Alonso?
Ce s-a întâmplat? Unde e?
Soțul dv. e acasă?
Rita e fiica mea.
Sunteți singură?
Va trebui să veniți cu noi.
Da, știu. Așa vom face.
Da, le voi spune.
E fiica dumneavoastră?
Da. Voi vorbi cu medicul legist.
Rita Elena Alonso. E fiica dumneavoastră?
Da.
Bine. Mulțumesc!
Procurorul spune că, dacă sunteți sigur, nu trebuie autopsie.
Spune-i că sunt sigur! E moarte prin asfixiere.
Bine. Mulțumesc, dle doctor!
Mă scuzați, doamnă!
Legistul are dovezi suficiente pentru a preda trupul fără autopsie.
Vreți să sunăm la pompe funebre?
De ce nu-i faceți autopsie?
Ca să evităm o grămadă de hârțogăraie.
Moartea fiicei mele nu e doar hârțogăraie.
- Va dura câteva zile să primiți trupul. - Vreau să știu cine i-a făcut asta.
- Unde va fi ținută? - O ținem aici până terminăm.
Să-i faceți autopsia!
POMPE FUNEBRE
Doriți să i le pun în mâini, ca să rămână la vedere?
Le-a trimis iubitul ei.
De ce să se vadă? A trimis cele mai ieftine flori.
Dați-mi voie să vă ajut! Să vă iau părul din ochi!
- E nevoie de curaj, nu? - Doamne!
Elena e singură pe lume.
- Biata de ea! - După moartea ei, e singură cuc.
Lasă-mă în pace, mamă!
- Poftim, dragule! - Nu vreau.
Haide! O să-ți facă bine.
Dnă Elena, doriți un pahar cu apă?
- Nu, mulțumesc. - Vă aduc oricum.
Elena!
Stăm la două străzi distanță. Sunați-mă dacă aveți nevoie de ceva!
E o tragedie.
Știi ce s-a întâmplat?
Ce i-o fi trecut prin minte? Cum a putut să facă așa ceva?
Ai o clientelă foarte largă.
Oamenii vorbesc.
Ești o bună ascultătoare.
Mă vei ajuta?
Îmi permiteți să mă rog pentru sufletul Ritei?
Cred că Rita ar dori asta.
Vom spune o rugăciune.
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh. Amin!
Domnul nostru, Tată Ceresc, Dumnezeule atotputernic și etern,
încredințăm în mâinile Tale sufletul fiicei Tale, Rita,
și Te rugăm să-i ierți păcatele
prin nemărginita Ta bunăvoință.
Iar, nouă, celor rămași în urmă,
și mai ales mamei ei, Elena, Te rugăm să ne dai puterea să acceptăm…
Fetelor!
- Așa e… - E lipsă de respect.
- Arată mai bine, acum că e moartă. - Rita ieșea cu părintele Juan?
Da.
SUC DE PORTOCALE
Hai, să mergem!
Mamă!
Mamă?
Mami!
Mamă!
Nu e nevoie! Mă descurc singură.
- Dă-mi-l puțin! - Nu! Ăsta e al meu.
Îl folosesc eu. Ai și tu unul.
Dar al meu e ud.
Când eram de vârsta ta, ieșeam la alergat aici.
Dar nu mai ești de vârsta mea.
Și tu te porți ca o babă.
Aici oferim ajutoare sociale.
Sunt conștient de tot ce faceți.
Dnă Elena! Intrați, vă rog!
Vine pentru a treia oară.
Sigur. Cheam-o!
Ați fost la tribunal?
Nu sunt buni de nimic.
Da, știm cu toții asta.
Ce alte dovezi le mai trebuie?
Au fost mulți martori,
toți cei care au fost la slujba din acea zi.
E imposibil să n-o fi văzut cineva.
Nu s-a sinucis.
Faceți o copie și returnați-mi-o! Să nu o pierdeți!
Ce faceți?
Așa procedăm acum.
Veți salva agenda Ritei pe telefon? Dați dovadă de puțin respect!
Doamnă Elena, v-am spus deja.
Dacă e un caz închis, nu pot investiga nimic.
Nu-l aduceți aici!
Mergeți la biserică! Discutați cu preotul!
- Îl acuzați pe părintele Juan? - A ținut predica
cât fiica mea zăcea moartă în clopotniță.
N-a spus nimic.
I-a tăinuit moartea.
Scaunul și funia erau în biserică.
Nu e neobișnuit să existe scaune în biserică.
El a văzut-o ultimul…
și nimeni nu-l interoghează.
Tăinuire și instigație.
- Să depun plângere? - Nu!
Nu, doamnă Elena.
Relaxați-vă! Voi vedea ce pot să fac.
De ce nu discutați cu prietenii fiicei dv.?
Cu cercul ei de apropiați.
Nu a avut așa ceva.
Pablo Almada.
Susține că făcea auditul numerarului și că nu știe nimic.
Ce fel de om nu știe nimic despre iubita lui?
Ei bine…
nu sunteți singura care vă cunoșteați fiica.
- Faci copii sau s-o iau? - Lăsați-o!
Elena!
Elena?
Pablo, nu te-am recunoscut.
Ai pantofi noi?
Sunt de la mama, de ziua mea.
- V-am depus pensia în cont. - Cine a autorizat asta?
A fost o favoare. Mi s-a permis datorită situației dv.
Ce situație?
Dacă mă împuterniciți, vă scap de grija asta lunară.
De când te interesează grijile mele?
Întotdeauna m-au preocupat.
Știu. Ar fi trebuit să vă vizitez, dar n-am putut.
Mi-e prea dor de ea.
Asta nu ajută la nimic.
Ce mai putem face?
Orice îți alină conștiința.
- Vreți să vă duc undeva? - Nu e nevoie.
Buenos Aires se confruntă cu o invazie de gândaci Diloboderus abderus.
Deși această specie pare inofensivă,
prezența ei în aceste numere
afectează biodiversitatea locală.
Micile insecte au provocat daune ireparabile parcurilor și…
Să-ți fie viața frumoasă!
Să ai multă fericire!
Să nu încetezi să visezi Și cât vei trăi
Fie ca visurile să ți se împlinească!
- Haide, mamă! Suflă! Mă arde la degete! - Stai!
Să mă gândesc la o dorință!
Parcă nu credeai în așa ceva.
Haide! Repede!
Suflă din nou!
Mai tare!
Și mai tare!
Uite-o pe sărbătorită!
Marga! Vino aici!
Loviturile celebratorii!
Marga!
Na!
Haide!
Hai! Ridică-te!
Va fi o petrecere?
Dnă Elena!
Mă bucur să vă văd, dnă Elena!
Bună!
Tocmai voiam să vă sun.
De ce? Ai noutăți?
Nu.
Vom pune o placă comemorativă făcută de elevi
- …lângă tufa de trandafiri a Ritei. - Ce tufă?
A plantat una lângă statuia Fecioarei. E în floare.
Se pricepea la grădinărit.
Iar acasă nici nu uda plantele!
E doar o ceremonie simplă cu noi, profesorii,
dar poate i-ați putea invita prietenii.
Poate o fostă colegă de clasă?
Pe Isabel!
Și mai cum?
Isabel Herrera.
O cunosc.
Am auzit că a devenit avocată, ca tatăl ei.
- A făcut facultatea? - Da.
Nu vă faceți griji! Voi face eu rost de numărul ei.
- E important să fiți prezență. - Bine.
E miercurea viitoare, chiar când încep orele.
- Pot să vin să vă iau cu mașina. - Nu e nevoie.
- E fiica lui Sacotti? - Cum?
Voi vorbi cu ea.
E doar o copilă. Nu face asta!
Nu se poartă ca o copilă.
Toți de aici am ținut mult la Rita.
Trebuie să plec.
- Ne vedem miercuri? - Da!
Mulțumesc!
- A, da! - Ce?
Nu! Ai luat-o razna. Sunt aiureli!
Doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt, nouă, zece!
Aici au adus-o pe eleva care a rămas gravidă.
- Care? - Tatăl ei lucrează în armată.
Cică, dacă avortezi, auzi plânsetele copilului până mori.
Rita! Nu vă opriți acolo! Mergeți mai departe!
Hai!
Unu, doi, trei…
Uite-i pe băieți! Să mergem acolo!
Du-te doar tu!
- Ești sigură? - Da.
Nu te duci la prietenii tăi?
Nu sunt prietenii mei.
Pe ea o plac fiindcă le face temele.
Pe care le copiază de la tine.
De aceea tu ești prima, iar ea e a doua.
Mamă!
Uite-l pe părintele Juan. Se ocupă de donații. Pot să-l ajut?
Nu sta prea mult timp cu el! Zâmbește prea mult pentru un preot.
- Te rog, fii amabilă! - Chiar sunt.
- Aveți nevoie de ajutor? - Bună, Rita! Sigur! Mulțumesc!
Bună, Elena!
VIRGINĂ
CURĂȚĂTORIE
ISABEL, JULIETA ȘI BUNICII ÎȚI UREAZĂ CRĂCIUN FERICIT!
Afară!
Du-te!
Hai! Pleacă! Afară!
Afară!
Afară! Pleacă! Acum!
Afară cu tine!
Îl ador. Vreau să-l păstrez.
Iarăși?
Ți-am zis să nu-mi mai aduci pisici în casă!
- Te rog! E doar un pui. - E o pisică vagaboandă.
- Sunt purtătoare de boli. - L-am găsit la mine acasă.
Aia nu e casa ta! Știi că n-ai ce căuta acolo!
- Mă voi ocupa de el. Te rog! - Dă-mi-l!
Nu-l voi lăsa să intre în casă. Va sta doar pe balcon.
Nu va face mizerie. O să am grijă de el.
- Nu-l aruncați! - Nu îndrăzni!
Cheamă-ți mama să vină să te ia sau ia trenul spre casă!
E prietena mea. Ai zis că poate rămâne în weekend.
Nu e prietena ta.
Vine aici doar ca să și-o tragă cu iubitul ei.
Aia nu e a fiicei mele.
Îmi amintesc când a adus-o. Era pătată cu vin. Am reușit s-o curățăm.
- Nu. Ați greșit. - Imposibil!
Nu o iau.
Nici pe astea?
Erau în buzunarul sacoului.
CĂMIN DE BĂTRÂNI
- Mulțumesc! - Cu plăcere!
Nu aveți o altă bancnotă?
Lipește-o cu bandă adezivă! L-ați montat strâmb.
Colegul meu va remedia problema imediat.
- Gata? - Da!
Ce-i asta?
Vă vine să credeți? E absurd.
„Dreptate pentru Rita?”
- Nu-i putem permite așa ceva! - Femeia aia e…
Poate ar trebui să sunăm la primărie…
Nu are dreptul să facă așa ceva.
Uite-o! Crede că nu o văd.
Trebuie să faci ceva, părinte!
Îl folosești pentru a reduce ridurile fine.
Efectul e exact ca la acidul hialuronic injectabil.
Efectul ține o vreme, dar apoi…
- Merg eu. - Ba nu! Eu.
Bună ziua, doamnă! Cu ce vă pot ajuta?
Rețeta depășește cantitatea autorizată. Cereți-i doctorului una pentru 30!
Iau patru pe zi. Trebuie să vin în fiecare săptămână?
Nu vă pot da mai mult de un pachet,
decât dacă scrie că e pentru o boală cronică.
Dar pe rețetă scrie că are nevoie de două pachete.
Da. Așa e.
Văd asta, dar nu scrie că e pentru o boală cronică.
Dar Parkinson e o boală incurabilă.
E o boală cronică.
Știu cum să facem! Mai am două rețete la mine.
Așa le veți putea autoriza.
Nu pot autoriza două rețete. Nu e posibil.
Nu puteți face o excepție?
Priviți în ce stare e!
Bine. Ascultați!
Trebuie să-i cereți doctorului să scrie pe rețetă „pentru boală cronică”.
Trebuie să fie scris de mână.
Dacă mă mai obligi să trec prin birocrație, îți trag o palmă.
- Doar îmi fac treaba. - Supunerea oarbă nu e o scuză.
Dacă urmezi un ordin stupid dat de superiorul tău,
și tu ești proastă.
Te informez că și prostia e incurabilă. Chiar dacă informația nu e scrisă de mână.
Poftim rețeta, doamnă!
Cereți-i doctorului s-o schimbe!
Nu-mi puteți interzice accesul în secție.
Dacă sunt jefuită?
Ați supărat multă lume cu acel banner. Nu așa se rezolvă lucrurile.
Am avut de ales?
Superiorilor nu le place să fie muștruluiți.
Mă descurc singură!
Vreau doar să vă ajut. Relaxați-vă!
Poate ucigașul nu e de aici.
Ați întrebat la hotel?
Ajută-mă!
De ce ar fi ucis-o un necunoscut?
Chiar dacă nu era localnic, fata mea poate-l cunoștea.
Aveți dreptate.
Dacă n-o puteți interoga pe fata aceea, Sacotti, pentru că e minoră,
interogați-i părinții!
Nu cred că ea e făptașa.
Fata aia
mi-a vandalizat casa cu insulte.
Îi făcea zile fripte Ritei la școală.
Da, e minoră…
dar face rău oamenilor.
Da, dar nu e ucigașă. Lumea ar fi pustie dacă toți cei răi ar fi criminali.
Trebuie să plec.
Dle inspector.
A plouat în ziua aia. Era o furtună puternică.
Trebuie să vă angajați un avocat pentru a redeschide cazul.
Cum vă descurcați?
Vă ajută cineva?
- N-am nevoie de ajutor. - Avem case de bătrâni confortabile.
V-ar fi decontat deși n-aveți vârsta.
Dacă prezentați certificatul de handicap,
asigurarea medicală va acoperi costurile.
- Mă bagi la un azil de bătrâni? - Nu, mamă.
Ia loc! Ascultă ce are de zis doctorul!
Progresia bolii Parkinson nu se evaluează cu un panou sangvin sau alte analize.
Ea se manifestă diferit pentru fiecare pacient.
În urma consultației,
pot să confirm că mama dv. suferă de o formă atipică de Parkinson.
Cândva se numea Parkinson Plus.
Plus?
Da.
„Plus” înseamnă „mai mult”.
Așa e.
- Mai grav? - Așa se pare, copilă.
Și ne putem baza pe diagnosticul dv.?
Rita, nu e vina doctorului.
Nu e nici a mea.
Chiar credeți că merită să îndure mai mult?
Va trebui să-i găsiți o îngrijitoare pentru cât sunteți la școală.
Cât ore sunteți la muncă?
Opt ore. Lucrez în tură dublă.
Înțeleg.
Cu cât găsiți mai repede ajutor, cu atât va fi mai bine. Pentru amândouă.
Ați sunat la casa de bătrâni. Alo!
…sună-ne și spune-ne!
Subiectul? „Mi-am ratat șansa.” Ce regrete ai? Dacă te-ai putea întoarce…
Doamnă!
Aveți haine pe care vreți să le donați?
Acum, să ascultăm un cântec de la Jackson Souvenirs,
„Night Falls”!
Aveți ceva ce nu mai folosiți?
Doamnă!
Domnul să vă binecuvânteze!
„Albastru, zi senină.
Mov, vreme instabilă. Roz, vreme ploioasă.”
Ce-ar fi să-i iei una părintelui Juan?
Dacă e roz, va fi senin?
Citește dedesubt!
Bine. Să văd!
„Instabil” înseamnă înnorat.
Și când arată furtună?
Când e roz.
Și cum se…
Trebuie să-l pui pe un pervaz?
Nu contează.
Unii fac facultate ca să prezică vremea.
Vreau s-o iau.
Uite! Pare distractiv.
Mă dor picioarele.
Ce s-a întâmplat?
Ce e?
Mă jenează ceva la talpă.
Putem să luăm un taxi? Mă dor cizmele.
Te dor picioarele, nu cizmele.
Ți-am spus că, la picioarele tale, nu e bine să-ți iei pantofi de la raft.
- Ce faci cu ele? Le donezi? - E o stație de taxi chiar acolo. Haide!
Nu poți umbla mai repede?
Vom fi lovite de trăsnet.
Ar fi trebuit să luăm un taxi.
Nu mai pot de frig.
Îți cheltui banii pe nimicuri, deși trudești atât ca să-i câștigi.
Ce? E doar un mic răsfăț. Mă recompensez.
Nu vreau chestia aia în casa mea.
Va fi un cadou. Nu e pentru acasă.
Pentru amicul tău de la bancă?
Pablo e iubitul meu.
Rita are un iubit! Are un iubit!
Haide, Rita! Glumeam doar.
Cu temperamentul ăla, toți bărbații vor fugi de tine.
Mâine e o comemorare pentru Rita la școală.
E ceva legat de o plantă.
Începe la ora opt.
Dacă se lungește, vei întârzia la bancă.
Voi veni să vă iau.
Locul setului pentru cafea nu e acolo!
Nu face nicio diferență, Rita.
Trebuie să pui lucrurile așa cum le-ai găsit.
Locul lor e în dulapul de sus. Mă refer la acestea.
Când voi avea casa mea,
voi păstra toate vasele la vedere.
- Pe rafturi, în mobilă fără uși. - Se vor umple de praf și mizerie.
Pablo a găsit un teren în apropiere la un preț bun.
I-a fost aprobat deja creditul. A ajutat faptul că lucrează la bancă.
Unii trebuie să aștepte ani buni.
Vom construi puțin câte puțin.
Două dormitoare,
o curte frumoasă…
Și paltonul?
Vrei să-l porți pe tren sau să ți-l împachetez?
E cald afară.
Dacă vei avea vreodată casa ta, să pui totul pe rafturi înalte,
altfel, iubitul tău se va cocoșa mai tare!
Nu spune că e cocoșat!
- De ce ești așa? - Ușurel!
Ne vom căsători la primărie, iar apoi la biserică.
- De ce ai vrea să te măriți? - E un om bun care mă iubește.
Dacă crezi că omul ăla te face fericită…
Poți să pleci, Pablo.
Adevărul e că nu suntem apropiați și nu suport să te văd așa afectat.
Permiteți-mi să ajut!
Am nevoie de un avocat. Cunoști vreunul?
Nu.
Nu puteți trăi neasistată.
Da. Asta e clar.
Fiica mea voia să mă bage într-un cămin de bătrâni,
ca să rămâneți voi cu casa.
Nu! De ce spuneți asta? Rita n-ar fi făcut niciodată așa ceva.
Atunci, ce-i asta?
Nu știu ce să spun, dnă Elena.
Eu și Rita ne despărțisem…
cu două săptămâni înainte.
Nu v-a spus?
M-a părăsit.
Avea…
Ce? Avea alt bărbat?
Alt bărbat?
Nu. Vă avea pe dv.
N-a pomenit un cămin de bătrâni.
Voiam să avem propria casă.
Aveam aprobarea să închiriez un loc la trei străzi de aici,
ca să vă fim aproape, dar n-a vrut. N-a putut.
- Campos? - Prezentă!
- Gutiérrez? - Prezent!
- Fasano? - S-a dus la baie.
- Ce? - Revine imediat.
Bine. Am înțeles.
Mergeți la ore!
Bun! Ai ajuns mai devreme. Bravo!
Fran!
- Nu. - Ba da!
- Rizzo? - Prezentă!
Sacotti, iar ați întârziat.
Te rog! N-o să mai întârzii niciodată.
- O să vă sun părinții… - Profesoara încă nu a sosit.
Haide! Te rog.
Bine. Intrați! Lăsați-vă jacheta!
- Asta? - Da.
Bună! Nu te-am mai văzut cu asta!
Ce drăguță e!
Mă țineți minte?
Sunt fiica Cristinei Menta.
- I-ați făcut contabilitatea. - Îmi amintesc.
- Doriți o cafea? E proaspăt făcută. - Ai sunat-o pe Isabel Herrera?
Uite! Ai reușit!
Uite albumul de artă!
E catalogul de la clasa a doua.
L-am căutat peste tot. Era la ea.
- V-am spus eu! - Da, chiar ai spus asta.
Rita era atât de organizată și de ordonată!
Niciodată n-a rătăcit nimic.
ÎN AMINTIREA RITEI ALONSO
Prindeți-o la piept, cu ambele mâini!
Aruncați peste cap!
E frumoasă. Tu ai făcut-o?
Împreună cu o colegă. Ea e absentă azi.
- Arată minunat. - Mulțumesc!
Ce e? Arată ca marțipanul.
E porțelan rece.
Margarita e o comoară de fată.
Ajută și la biserică.
E mereu acolo.
Trebuie să merg la clasă. Mă scuzați!
Bună ziua, Elena!
Mulțumesc că ați venit, Elena.
Puteți ieși pe acolo! Drumul e mai scurt.
Voi aduce mașina acolo.
Margarita, te rog s-o ajuți pe Elena!
Pe aici!
Trebuie să vă concentrați!
De ce o lași pe Sacotti să se ia de tine?
- I-am spus consilierei noastre. - Data viitoare, trage-o de păr!
- Fă-o să se teamă de tine! - Dar risc s-o rănesc așa.
Ea nu te rănește pe tine?
Trebuie să plec. O zi bună!
Ai grijă de tine!
Nu mai merge așa des la biserică! Te vor spăla pe creier acolo.
Haide, mami!
Mă descurc singură.
Așa!
Gata.
Umiditatea îmi face părul să arate oribil.
Tunde-te! Ești prea bătrână pentru păr lung!
Chiar trebuie să-l supui la toate astea?
O face pentru mine, mamă.
Și, la orizont
Silueta ta va fi
Alături de a mea
Iar când mă vei căuta
Mă vei găsi
Acolo pentru tine
- E: „Lângă tine”. - Prefer: „Acolo pentru tine”.
Și vom pierde noțiunea timpului
- Totul e în regulă? - Da.
Mulțumesc!
Numărul acesta, cel de la compania noastră de asigurări,
nu coincide cu cel de pe dosarul medical fiindcă medicul scrie unu și șapte la fel.
Copia mai clară a rămas la compania de asigurări.
- Au spus că va ploua dimineață. - Eu am auzit că diseară.
La ora 23:00.
- Da? La 23:00? - E bine așa.
Dormi bine când plouă.
Vă rog…
Venim deja a treia oară.
Nu suntem din oraș. Vă rugăm!
Poftim!
- S-a rezolvat? - Da. S-a rezolvat.
Mereu avem atâtea dificultăți…
La cabinetul medicului, la farmacie,
cu firma de asigurări.
Știu.
Vor să vă obosească, ca să nu mai cereți. Nu vă lăsați păcălite!
Vă mulțumim, dle doctor!
- Te ajut! - Mă descurc singură.
- Ce s-a întâmplat? - Ne-a tratat cu amabilitate.
Am găsit-o!
E caldă, dar e bună și așa.
- Adu o găleată pentru gheață! - Bine.
- Asta e bună? - Da.
- Încearcă tu! Tu ai forță. - Bine.
Ai nevoie de o tehnică bună, nu de forță.
Ești bine?
- Hopa! - Doamne!
- Să sărbătorim! - Da!
- Bucură-te, mamă! - Conduc, deci beau doar o gură.
Bine.
Pentru tot efortul meu!
Am avut noroc. Doctorul a fost amabil.
Vei vedea, mami, că totul va fi bine.
Va fi mai ușor de-acum.
- Scuze că-ți dau cu mâna! - Mersi! Nu-i nimic.
Îți plac sandviciurile astea?
Desigur.
Le-am ales pe cele cu inimă de palmier. Îți plac?
Ce faci?
De ce e așa?
Fii mândră de ce ai realizat!
Mulțumesc!
Mamă!
Mamă, ajută-mă!
Dă-mi drumul!
Vreau să mă duc. Dă-mi drumul!
- Vei regreta veșnic asta. - Ce știi tu? Știu ce vreau.
Unde te duci? Toate fetele care merg acolo au regrete.
Stai jos!
Mamă, a vrut să-l omoare! Am oprit-o la timp.
- Nu-l vreau! - O să regreți asta!
Nu-l vreau! Refuz!
Adu un calmant!
Poftim! Ia asta! Deschide gura!
Trebuie dusă acasă.
Nu! Nu mă duce acasă!
Totul va fi bine. Promit!
Ești gata?
Să mergem!
Haide!
Să mergem, mamă!
Haide, mamă!
- De ce l-ai dus la veterinar? - Fiindcă are probleme cu spatele.
Ce are?
- Nu știm. - Vai!
Dar suferă de peste o lună.
Bietul Blacky!
- Salut! - Bună, dnă Elena!
- Îmi dai o țigară? - Eu nu am, dar au băieții.
Poftim!
Aprinde-o!
Nu ne pornim?
- Dacă întârziem iar… - Să mergem!
Haide! Nu mai poți chiuli de la ore.
Vreau să discutăm!
Mă duc la oră.
- De ce mi-ai scris „virgină” pe casă? - Nu eu am scris.
Fiica mea venea acasă plângând din cauza răutăților tale.
- Lăsați-mă! - De ce Ritei?
- Dă-mi drumul, babă nebună! - De ce Ritei?
- Ești bine? - Ce e?
- Ce ți-a făcut? - Ești bine?
Nu vă apropiați de ea!
Cotoroanțo!
Babă împuțită!
Nu știu ce ai auzit, dar fata aia e o belea.
- Completați-l, vă rog! - Lăsați-l aici!
L-am convins pe tatăl ei să nu depună plângere.
Pentru binele dumitale, să nu te mai apropii de școală!
Da. Pentru că sunt bogați,
faci ce vor ei.
Pentru poliție și tribunal, totul e clar.
Cazul dv. e închis, doamnă.
Doamne! Fiica dumneavoastră era bolnavă.
- De ce nu vorbiți cu Benegas? - Nu era doctorul fiicei mele!
Nu? Atunci, de ce a dat el declarația despre medicamentația ei?
Poftim?
Dacă vreți, solicit să primiți consiliere psihologică.
Nu sunt nebună.
Fiica mea a fost ucisă!
Poliția mi-a spus că Rita venea la dumneavoastră.
Era bolnavă? Avea aceeași boală ca mine?
Poftiți în cabinet!
Da, Rita a venit să mă vadă, dar era în legătură cu dumneavoastră.
Era foarte supărată.
I-am prescris un antidepresiv și i-am recomandat un psihoterapeut.
I-ați prescris fiicei mele antidepresive?
Da.
De asta m-am dus la poliție și am dat o declarație.
Credeam că e relevant pentru caz.
Dar fiica mea nu suferea de depresie!
Se trezea devreme în fiecare dimineață și mergea la muncă.
Era tare ca piatra!
Poftiți aici!
Există vreo alternativă?
- Nu înțeleg. - Știți la ce mă refer.
Mama dumneavoastră vrea să trăiască, iar boala ei nu e fatală.
Nu mă refer la mama.
Dacă situația se înrăutățește…
nu mai vreau să trăiesc.
Elena are nevoie să fie îngrijită cum v-a îngrijit și dânsa în copilărie.
Va trebui să vă obișnuiți să fiți ca o mamă pentru mama dv.
Elena pe care o cunoaștem
va dispărea.
Treptat, ea va deveni ca un bebeluș.
Cum adică, domnule doctor?
Mama mea nu va fi ca un bebeluș.
Bebelușii cresc.
La un moment dat, se ridică în picioare…
învață să meargă,
să mănânce singuri, să vorbească.
Mama nu va fi ca un bebeluș
și nu știu dacă pot să fiu o mamă cum îmi cereți să fiu.
Vom ajuta și noi, Rita. Liniștiți-vă!
Pe cine veți ajuta?
Pe mine sau pe mama?
Să vedem!
Vă voi prescrie astea.
Luați o jumătate de pastilă dimineața!
Vom ajusta doza ulterior, în funcție de necesitate.
Doamnă Elena!
Ați venit să vă rugați?
N-am venit să mă rog,
ci să aflu ce s-a întâmplat în ziua aia.
- Juan! Vino cu noi! - Vino!
- Vino cu noi! - Ce e?
- Ce s-a întâmplat? - E o persoană moartă în clopotniță.
- Vino! - Cum adică, moartă?
- Vino să vezi! - Mai încet!
E legată deasupra clopotului.
Bine. Așteptați! Nu se strigă în biserică!
Să mergem!
Ai grijă! O să mă împiedic din cauza ta.
Uite! Vezi? Nu m-ai crezut!
Nu fusese cu mine.
Când am ajuns acolo, era moartă.
Frânghia rămăsese acolo de ultima dată când am curățat cupola.
Totul e clar, mai puțin motivul care a împins-o pe Rita să facă asta.
Rita nu mergea niciodată la biserică în zilele ploioase.
De ce nu?
Nu știi? Se temea să nu fie lovită de fulger.
Să fim serioși! Doar nu credeți așa ceva!
- Ploua. - Lăsați argumentul ploii!
E un păcat să crezi că știi totul.
De ce ați ascuns-o?
Doar rugăciunile o mai puteau ajuta.
Am sunat la poliție.
I-am rugat să vină după slujba de la ora șapte.
Vă rog, veniți după slujbă!
Da. Mulțumesc!
De dragul enoriașilor.
Bine.
E în regulă. Mă descurc.
Mulțumesc!
Plecați în seara asta!
Mergeți la părinții voștri! Repejor! Duceți-vă!
„Voi sunteți sarea pământului.
Dar, dacă sarea își pierde gustul, cum își va recăpăta puterea de a săra?
Atunci nu mai este bună la nimic,
decât să fie lepădată afară și călcată în picioare de oameni.
Voi sunteți lumina lumii.
Și oamenii n-aprind lumina ca s-o pună sub obroc, ci o pun în sfeșnic
și luminează tuturor celor din casă.
Căci nu este nimic ascuns care nu va fi descoperit
și nimic tăinuit care nu va ieși la lumină.”
Acestea sunt cuvintele Domnului.
Ce s-a auzit?
Părinte!
- Ce s-a auzit? - Nu știu.
Nu se mai spovedise. Cel puțin, nu la mine.
Ați profitat de ea.
Dnă Elena, nu mă jigniți pe mine sau amintirea fiicei dv.!
Nu i-am dat speranță falsă.
Dar i-ați alimentat fantezia despre un rai etern!
Nu blasfemiați!
E dureros să pierzi pe cineva drag.
Mai ales într-un caz ca ăsta, în care toate sunt încurcate.
Ce aspecte sunt încurcate?
Durerea
și furia.
Noi, creștinii, știm că trupurile noastre nu ne aparțin.
Biserica condamnă unele acțiuni ale omului privitoare la propria viață:
eutanasia, avortul, sinuciderea.
Vă înțeleg, dnă Elena.
Cum ați putea înțelege?
Nu știți să vă lustruiți pantofii?
CĂLĂTORII
SIMPTOME
VIAȚA CU BOALA PARKINSON SFATURI PENTRU PACIENȚI ȘI ÎNGRIJITORI
Să mergem, mamă!
Haide, mamă!
Urmează stația Constitución. Aceasta e ultima stație.
Trenul în direcția La Plata va porni de la peronul cinci.
Așa!
Lasă-mă să te ajut! Cum te cheamă?
Sunt bine.
Ești singură?
- Ajută-mă! Vreau un taxi. - Ești singură?
Un taxi? Nu. Am chemat o ambulanță.
Stai așa! Te ajut eu.
Bun. Așa! Sus!
Ești sigură?
Stai să-ți dau umbrela!
Ușurel!
- Dă-mi drumul! - Bine. Îți dau drumul.
Va sta în față, fiindcă e puțin amețită.
Bine.
- Mulțumesc! - Cu plăcere!
Multă sănătate!
Mergeți pe Nueve de Julio, Libertador, Figueroa Alcorta,
iar apoi la planetariu!
Totul va fi bine.
Nu vreau să merg.
O să fie bine. Promit!
Vă simțiți rău?
- Să vă ajut? Să trag pe dreapta? - Nu.
Sunt bine.
Isabel!
Sunt Elena, mama Ritei.
Elena?
- Deschizi, te rog? - Da.
- La revedere! - Pa!
De ce ați venit?
N-am găsit numărul tău.
Nu știam dacă te voi găsi aici.
M-a speriat.
- Am spart-o? - Nu.
Câți ani are fiica ta?
Julieta are 25 de ani.
De ce ați venit, dnă Elena?
Pentru o datorie.
O datorie?
Nu-mi datorați nimic.
Știu.
Tu îi ești datoare Ritei.
- Te-a salvat. - Poftim?
Nu-mi place să cer lucruri,
dar tu ești tânără.
Eu nu pot să fac nimic cu corpul ăsta.
Tu ești o avocată frumoasă. Pe tine te vor asculta.
Iau cazuri de dreptul familiei, nu penal.
- Fă o excepție, de dragul Ritei! - Nu pot.
Nu i te simți îndatorată?
Mulțumită Ritei, ai o fiică.
Ai o familie.
Nu voiam să fiu mamă.
Nici…
când ți-au pus-o în brațe?
- Când ți-a spus „mamă”? - Îmi spune Isabel.
Nu vă amintiți?
Voiam să fac avort. M-a târât din clinică.
Mi-ați dat calmante, m-ați pus pe tren și m-ați adus aici.
Da. Te-am adus la părinții tăi.
Știați că nu mă vor lăsa să avortez.
Și Rita știa.
Dacă regreți atât de mult, de ce ne-ai trimis pozele?
Eu n-am trimis nicio poză.
Mama le-a făcut și le-a trimis la toată lumea.
Ai mei au crescut-o pe Julieta.
Eu o iubesc, dar nu ca pe o fiică.
Nu!
Aștept ca pastilele să-și facă efectul.
Nu un avocat căutați,
ci alinare.
Ce vreți să auziți?
Că Rita nu s-a sinucis?
Că nu v-ar fi abandonat în starea asta?
Ploua în ziua aia, fir-ar să fie!
Rita era îngrozită…
de furtuni!
Niciodată nu ieșea din casă!
Nu s-a dus la biserică!
Ceva a speriat-o mai mult decât ploaia.
Ce vrei să spui?
Că s-a sinucis din cauza mea?
Nu!
N-am fost o mamă rea.
I-am fost mereu alături.
Ați făcut ce ați putut.
Vreau să trăiesc.
Chiar și cu corpul ăsta.
Chiar și fără Rita.
Te place.
Vrei un ceai?
Da.
Ce faci?
Ce e?
Subtitrarea: Marin-Andrei Pop
DACĂ TU SAU UN CUNOSCUT VĂ GÂNDIȚI LA SUICID,
VIZITAȚI WWW.WANNATALKABOUTIT.COM