Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Připraven? Jdeme. - Jasně. Pojď už.
Dobře. Budou překvapení, nadšení! Připrav se. Můžem? Pět, šest, sedm, osm!
Jdem na to! Jo... sedm osm!
Mládeži! Haló! Přišel čas na vánoční video!
Eh... teď ne, mami.
- O čem to mluvíš? Mělas je ráda. - Cože?
Jo, „měla“, minulej čas. Už jsme na to velcí; jsou ponižující.
Co ty, kámo? Pojď. Wajete, Wajete! Slyšíš mě? Vem si kytaru. Jedem!
- Jo... Wajete! - Tati, teď jsem právě kvůli tobě umřel.
- Mohl bys na chvilku do skutečného světa? - Na pět minut.
Už jsem to zkusil. A digitální je lepší.
- Majlsi? Ty se přidáš? - Majlsi! Majlsi! Drobku!
Kde je zas Drobek? Ach, bože! Ten stromek značkovat nemusíš!
Drobku, ne...! Oh, zlato. Pozor, zamotal ses.
Oh! Oh. Oh.
Jo. Dobrý, dobrý. Dobrý.
Ty, Bile... Odkdy je vlastně nebaví Vánoce?
Nové pravidlo. Žádná... pozlátka.
Sísí natáčení těch vánočních videí milovala.
Ta věc se dostane úplně všude.
A Wajet byl tak přirozeně vtipný. Hýbal se jak Džegr.
Jak může tak malý pes udělat tak velkou loužičku?
Mám strach, že jsme ztratili napojení.
Promiň. Ptala ses na něco?
- Hm? - Co?
Cože?
- Hm? - Nic.
- Neslyším, co? - Nic.
- Oh. Tak jo. Dobrou. - Dobrou.
Dobré ráno, Los Endželes! Zbývají tři dny do dalších horkých Vánoc tady na jihu.
Nezapomeň na nás, Santo! Dvacet šest stupňů a rtuť leze nahoru. Hlavně se dnes
nezapomeňte podívat na nebe na jedinečnou konjunkci planet. A nasávejte s
námi vánoční náladu na frekvenci devadesát devět celých tři!
Jo, jsou to moc dobré nápady, ale počkejte na mě; vyberu si z nich sama.
Sísí! Panebože. Vážně tady musíš mít takový binec?
Mami, musím se připravit na zápas. Nedávej mi lekci o pořádku.
To s tím souvisí. Nepořádek v pokoji znamená nepořádek...
...nepořádek v hlavě. Jo, já vím.
Má vliv na všechno. Nejen na tvůj fotbal, ale i na známky.
Hele, až se rozhodnu hrát za nároďák, tak budu trénovat a ne uklízet. Chytej! Nesmíš
používat ruce.
- V kuchyni! Dvanáct minut!... Bile! - Ááhh...!
Bile! Dobrý?
Jo. Jo. Co? Ne. Jen tu hlídám. Víš, jak prcek miluje Kamaro.
Jo prcek. A pojedeš s ním do práce, když už je hotové? Pochlubit se?
Máma. Maminka.
Co? Vtipkuješ? Po vší té dřině s ním nebudu jezdit!... Nebudu se ho ani dotýkat.
Jen obdivovat... tu sílu a krásu.
Až s tím skončíš, ujisti se, že Wajet je vzhůru a připravený v kuchyni na schůzku.
Spoku, tvá práce byla užitečná, ale zjistil jsem, že lom světla u tvé čočky
není správný. Cé má být na druhou.
Tvá práce je úžasná.
Ne. To má karta Čarizárda z roku 1999... je úžasná.
Ano, tu ti závidím z celého srdce.
Wajete, rodinná schůzka. Vstáváme! Kdo to je? Tví chytrý kámoši? Jako ti počtáři,
jo?
No nic, já radši jdu. Spoku, pozdravuj Ílona, jo?
Tak... si říkám, co kdybychom si po škole... vyrazili? Můžu tě naučit řídit.
Spalovací motory jsou zneužitím vědy. A... ty víš, že mám z řízení strach. A taky se
připravuju na pohovor na Jejl. Musím se soustředit.
Naprosto chápu. Chápu to.
Můžeš mi s tím pomoct? Sranda, nemůžeš.
Ne, nemůžu.
Tak, prosím o klid na schůzce. Před námi je důležité období. Sísí, posloucháš mě?
Jo, jen... hledám úkol.
Hledáš úkol, který‘s udělala nebo ho chceš psát, když za dvacet minut začíná
- škola? - To zvládneš. Do toho.
Bude to možnost Bé, mami.
Kdy se dozvíš, jestli tě vzali na vejšku? Strašně ráda ti pomůžu balit.
Slyším sarkasmus, který je považován za pokleslý způsob humoru.
Pohněte už s tím. Když moc mluvíme, tak se...?Vždycky sekne.
Jo... Zítra je pro Wókrovy velký den. Wajet má ten pohovor... Sísí ten fotbalový zápas,
já důležitou prezentaci v práci a...
- Nezapomeň na to dnešní planetárium. - To jsem chtěla říct:
jdeme na tu Wajetovu věc.
Mám zkoušku kapely. „Tátové žijí“ budou hrát na té školní akci. Je to má druhá
šance.
Já taky nechci jít na tu Wajetovu nudnou věc.
Konjunkce pěti planet. Je to... galaktické spojení nejvyššího stupně. Bílá velryba
vesmíru!
- Hele, přiznej se už, kdo je jeho otec. - No, možná kašlete na Vánoce, ale já ne.
Takže, dnes odpoledne půjdeme všichni do planetária. Vezmu si vánoční svetr a chci
fotku. A vytvoříme si krásnou vzpomínku jako rodina.
Můžeme už skončit?
Konec schůzky.
Ahój...!
Sísí!
Jooo! Jeď, Sísí! Jeď, Sísí! Jeď Sísí! Jeď, Sísí!
Hej, tady jde o peníze, lidi!
Hej, hej! Mám to! Já jsem bojovník! Ááá! Já jsem Hantr Drú! Diskvalifikovanej!
Je to Hantr! Je nejlepší, jo!
JSME VE FINÁLE TŘESTE SE, JEDNOROŽCI!
SOUBOJ KAPEL
Teda, Wókre! Stojíš tu jak solnej sloup a civíš na Arianu?! Hej! Ariano! Tenhle
pitomec je z tebe vedle! Chceš snad něco? Ááá! Kámo, tebe si každej může namazat na
- chleba! Jsi lúzr, Wólkre. - P? romiň, omlouvám se, já?
Raz, dva, tři. Tada táda tá...
Raz, dva, tři. Tada táda tá...?Tak jo, dobře. Eeh, ne, eh. Dost, dost, dost na
chvilku. Ehm... je v tom napětí. Cítíte to napětí v místnosti? Chce to klid. Musíte
se uvolnit. Vyhoďte ty noty, tak. Emo? Proč zvedáš tu ruku? Zkus anarchii, vypusť
ji! Copak?
- Jak máme hrát hudbu bez těch partů? - Jak zasáhl Skajvókr
Hvězdu smrti bez? avigace?
Nevím, co to je. Tyhle filmy nesleduju.
Dobře... Ehm... Bextre?
Pomohl si silou.
Jo! A co je to síla? Síla... je ta... tajemná... energie, kterou máme každý v sobě
a je dobrá. Jste v orchestru; nehrajete sami za sebe. Vy jste... jste těleso. Jedno
těleso! Takže vypněte hlavu a spojte se se srcem všech ostatních. Ty, vciť se tady
do ní. Ty se vciť do něj. Pokuste se cítit, že v tom nejste sami, že jste jeden
celek. Tak znovu. Zahrajte to přesně tak, jak si to Džek Wajt zaslouží. Tak! Pá... pa
papa papam, bubny, prosím.
Jó!
A teď housle.
Páda páda páda páu! Pupu pu pum... Dechy... Dávejte mi je, jedem. Kdo to cítí?
Oh bože!? A teď přijdou činely! Můžeme! Té de dum... hja!
Už jste to cítili? Tohle bylo... Co? Něco se děje, já... hned přijdu. MekKrakene, je to
na vás. Zkuste Rolničky. Hned jsem tu.
- Lidi, tak co ta nouzová schůzka naší - kapely?? - Neříkej mi, Lejku, že sis zas
vykloubil zápěstí.
Ne. Slyšel jsi už o té televizní šou: „Myslíš si, že jsi roker? “
Co?
- Jdeme na konkurz! Jó! - Jó!
Lidi, nedělejte si srandu. Víte, že jsem citlivka.
Televizní štáb přijede teď v pátek natáčet živě na náš školní ples.
„Tátové žijí“ budou konečně slavní!
- Cože?? No to je úžasný!! - Hmm! Jó! Skvělý!
Neskutečný. Paráda! Pecka!
Budeš se muset víc snažit, jestli mě chceš zkoušek z hitů z devadesátek.
Kruci!
Jsi dobrá.
Tvý oblíbený.
Díky.
Co by to jinak bylo za vánoční cukroví? Prosím, aspoň mě pochval. Oh! Tady je!
- Dobré ráno! - Óh! Dobré ráno. Trojitá káva,
zamíchaná, jak to máš ráda. No jasně. Učím se.
A mlíko? Děkuju...
No chápete to?? Můj mazlík... mě... uštknul. A já tomu prodavači věřila. Říkal, že je
neškodný. A přitom je to ploskolebec...! Bojím se, že ten kousanec to pokazí.
Ne, to určitě ne! Skoro ani není vidět. Nikdo si nevšimne. Jenom klid,
- Simon. - Oh, díky.
Je to vážně ona? Neděláme...
Tak co, jsi připravená?
To jsem, Glene. To je pro tebe. Tvé oblíbené. Veselé Vánoce.
Óóh. Díky. Děkuju moc. Krásný svátky.
Volali z Molsn Grúp a potvrdili ten zítřek a pan Hejns svolává schůzku s
partnery. Jeho slova: „Jakmile uzavřeme... tu smlouvu, budeme mít MÁME první ženu ve
- vedení v dějinách společnosti. “ - Pokud?zvládnu Molsna.
Ty ho zvládneš.
Ne... když mi ho Stýv vyfoukne pod nosem. Ahoj, Stýve!
Ahh.
Džes...! Máš krásný sestřih...! Tvůj nos tak vypadá menší.
Viděl jsi ty dokumenty, co jsem poslala?
- No jo. Jo, viděl. Víš, strašně rád čtu - tvoje dokumenty. Hned se cítím? - Chytřejší.
Máš k nim něco?
Ne... Nemám.
Zítra je totálně položíme na lopatky, jasný, hřebečci? A hned pak... tu někdo
- povýší. Na partnera. Zlomte vaz. - Jo, rozkaz.
Ty určitě!
Je ti jasný, že tým ti pomůže.
Oh. Jste nejlepší. Ale tohle zvládnu sama.
No jo, jasně. Ty všechno zvládáš sama.
Jo. Jsi moc milá, ale nakonec je to moje odpovědnost.
Jo, kapitáne.
Jo.
Jo, to je dobrý! Pojď víc do pole! Oh! Panebože! Tohle je fakt nejlepší hráčka,
co jsem kdy viděla. Bez urážky. Jo! Hej! Wókrová! Volali z občanský války, ať prej
vrátíš ten kanón. Ty máš ale nohy! Mám pro tebe překvápko. Na ten náš zítřejší
zápas... se přijde podívat trenér... nároďáku...!!
Děkuju.
To jako vážně?
Tvoje máma nebude moc nadšená, když odejdeš, ale tohle je jedinečná šance
tvýho života...! Prostě zahraješ bezchybně, vyhrajeme, není se čeho obávat!
To zvládneš! Nezkaz to, jako kdysi já. Já jsem se... jen pořád něčeho bála. Ty se teď
můžeš stát... slavnou fotbalovou hvězdou, nebo trénovat fotbal a... učit na střední.
Díky, seš hodná. Já jen... buď sama sebou, jo? Rozumíš? A všechno bude fajn.
Jo. Jasně. Rozumím. Jo, všechno bude fajn.
Ach!... Jsem na tebe tak pyšná!
Uh!
- Národní tým? Sí, no to je vážně něco! - Ejvo! Už musíme jít! Máma
přijde pozdě do kosmetického salónu.
Už běžím! Ale co máma na to řekne?
Ta řekne: „Jsem Džes Wókrová. Určitě člověk a ne robot. Je statisticky
výhodnější vzdát se svých snů a vést strašně nudný život stejně jako já.“?
Medvídku! Zlato! Už musíme vyrazit! Planety na nás nepočkají!
No...
- Sísí, nezastavuj se a pojď. - Nechci, je to blbost. Bude to zázrak.
Áh! Tahle rodina potřebuje trochu vánočního kouzla.
Užijeme si zábavu, no tak. Oh, to ne. Tohle říká každé rodině. Už musíme jít.
- Děkujeme mockrát. - Nevrlá máma. Určitě hodně pracuje.
Jak to může vědět, mami?
Kdyby řekla, že táta moc pracuje, by bylo sexistický. Žádná kouzla, jen pouťové
představení. Máme tu malého, už musíme jít. Tak...
- Přišli jsme jen na konjunkci. - Jistě. Jenom se pokuste... otevřít svá
srdce... a vidět svět i očima těch druhých. Jen tak totiž dostanete
- to, co skutečně potřebujete. - Jo.
- Děkujeme. - No dobře. Díky.
Sbohem!
Jdeme.
Och. Skočím nám pro jídlo. Přijdu k dalekohledu.
Wajete! Co to děláš?
- Jéé...! - Pojď, mami, koupím ti zmrzlinu.
Ty mi koupíš zmrzlinu? Víš, že mám potíže s laktózou.
- Jen proto, že to zadržuješ, mami. - No...
- Klidně to pusť ven. Všichni prdí. - Ale já ne.
Proč se pořád tak mučíš? Dej si zmrzlinu a žij ve svém těle.
Hm... Jo...? Hele... Pročpak jsi na mě tak hodná?
A to... nemůže pozvat dcera mámu na zmrzlinu jen tak bez důvodů?
Tak to vážně nevím.
Na zítřejší... zápas... přijede trenér národního týmu, a... trenérka si myslí, že
mám šanci... se tam dostat.
Panečku! Gratuluju...!
Ale když to vyjde, tak odjedu příští rok z domu.
No a co vysoká? Sísí, já vím, co pro tebe fotbal znamená.
Vážně?
Věř mi, vím to. Když jsem byla jako ty, tak jsem byla v juniorkách.
Já vím, mami, a moc mě mrzí, žes musela nechat kariéry kvůli tomu rameni, ale
tohle... je něco úplně jinýho.
To není... Začínala jsem úplně od nuly a tebe bych před tím jen ráda ochránila.
Kdyby ses přihlásila...
Nesnáším, když mi to říkáš. My dvě jsme různý lidi. A ty chceš, abych byla jako
ty. Dusíš mě...!
Sísí.
Zítra pohovor na Jejl. Nervózní?
Hodně nervózní. Rozjede to mou sociální fóbii.
Oh, kámo. Ty se vážně bojíš chodit na záchod?
Mám strach mluvit před lidmi, tati.
Jasně. Jasně. No, ehm... Hele... a víš co?... Tak si mysli, že jen... natáčíš to vánoční
video. Když jsi s rodinou, tak nemíváš strach. Býváš vtipnej. Máš v sobě baviče
už odmala. Znám ho. Jasný? Ale... vzbuzuje to otázku. Už se cítíš na vejšku? Vždyť
jsi... v prváku na střední. Máš ještě fůru času. Dal bych všechno za to, kdybych mohl
být zase ve tvém věku.
Možná proto máš práci, která tě vrací do tvých vzpomínek.
No?
Promiňte. Máme problém.
Máma si myslí, že mám snadnej život, ale vůbec nechápe, co prožívám.
Nápodobně. Táta chce, abych si prošel stejně? Divokou zkušeností jako on na
střední, ale... já přece nejsem on...!
Řekni, kde jsme udělali chybu, že... naše děti chtějí opustit domov?
Možná jsou to poslední společné svátky.
Konjunkce začíná, pojď.
Další skupina.
Páni...! Vem Drobka.
Dejte pozor.
Vycházejte vlevo.
- Hrůza. Neměla jsem sem chodit. - Všechno není... o tobě, ale o rodině. Já
tě o to prosím. Vím, že je ti to fuk, ale pro tvého bratra je to
Je to jen o tobě. Tak to není. Nejde o to, co chceme my. Jde jenom o tebe.
- Důležité a jsme rodina! - Jo. Wajete, moc bych ocenil,
kdyby... Možná by sis... kdyby sis mohl...
- Kéž bys byla v mý kůži. - Nemáš žádný starosti. Máš jen ten svůj
fotbal. Zkus si být na mým místě jedinej den. Hned ráno bys to vzdala.
Proč si proboha myslíš, že vůbec nevím, co prožíváš. -Já jen dělám svou práci.
Vůbec nechápeš, kolik toho musím zvládat já...!
- Byl bych rád, kdybys to aspoň tušil. - Věř nebo ne, i já jsem
byl student. Jo. Chápeš?
- Jo, ale asi tak před tisíci lety! - Klidně si to vyměním. Zas bych mohl sníst
deset koblih a hned bych je spálil. Jenom se zkus zamyslet.
Chci ještě udělat rodinnou fotku. Bile, vyfotíme se.
- Jasně. - Fajn, fotka. Dobře.
Co?
Prosím, vyfotíte moji rodinu?
Ohh. S velikou radostí.
Sísí, dej jí to. Co se usmát, na tu milou dámu?
Hlavně to nikam nedávej. Radši bych polykala zvratky.
Tak, teď dělejte, co řeknu. K sobě, prosím. Nemračit. Nahoru. Vy doprava... vy
doleva. Dobře, dobře, tak. Táta trošku zatáhne to svoje bříško, ano? Pejska dejte
dopředu. Tak, a teď všichni řeknou... Veselé Vánoce.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce.
Ah! Ááh!
Mami...!
... Majlsi! Pozor!
To bylo divný.
- Wókrovi, jste celí? - No to snad není pravda, my
jsme jim rozbili dalekohled.
Nesahej na to. Dobrý, Sísí? Pojďte všichni na stranu. Nikomu se nic nestalo?
Taková ostuda. Pojďte odsud. Mami, to je děsný.
Radši vypadnem.
Wajete! Drobku!
Drobku, tich... Co... Co to??
Jak ses dostala přes kódy? Proč jsi v mé posteli?
To je má postel. Proč jsem ve tvé posteli, tati?
Proč jsem ve tvé posteli, mami? Proč mi říkáš tati? Protože jsi máma, mami!
Přestaň mi říkat tati! Já nejsem táta! Ale jsi! Proč mi to všechno říkáš?? Nech
- toho! - Proč mi říkáš mami? Protože jsi táta,
tati! Přestaň mi říkat mami! Já nejsem
máma! Ale jsi! Proč mi to všechno říkáš?? Nech toho!
Co je to tam za řev? Bile, řekneš mi prosím?
Oh! Eh. Sísí. Říkám ti, ať uklízíš.
Tohle je mnohovesmír, a my jsme prošli... boční membránou Ajnštajn? Ozenova mostu... do
paralelní reality.
Nemluvíš jako táta.
Nebo... pořád spím. A tohle je jen sen. Musíme se vzbudit. Uhoď mě.
Jenom sen. Pff. Jasně!
- Panebože! - Nezlob se, tati.
Co se to děje?
To jsem já!
Sísí?
Mami?
Co??
Mí famílija...! Super noc! Začínám stárnout, když si dám jednu skleničku a vzbudím se
u Wajeta! Něco se děje.
Sísí?
Mami?
Wajete??
Tati?
Sísí, dovolala ses?
Ne. Je to naprosto nezvyklá situace, ke které nikdy předtím nedošlo.
Jasně. Žádné dítě nevyrostlo jen přes noc.
Jo. Je to šílený.
To říkáš mně? Je mi sedmnáct!
A já jsem zase zestárnul!
Tak jo, shodnem se, že takhle ven nemůžem. Tak jdem nahoru, pustíme Nyrvánu
a klídek. Ano?
Oh ne, já mám dneska tu prezentaci. Když jáá tam nepřijdu, neudělají mě partnerkou.
Óóh...! A já mám ten pohovor...!
Oh, dneska má zahrát naše kapela. Tam musím.
Ty nemůžeš hrát ten... můj fotbal! A... já zas nemůžu hrát takhle!
Bože. Oh, bože!
To je v háji!
Počkat! Vzpomínáte si na ty planety? Došlo k záblesku. Tím se to stalo, ne?
A když... jsme se na to dívaly...
Řekla jsi: „Netušíš, jak těžký mám život. To bych radši byla... tebou.“
A ty jsi řekl...
Ty nevíš, jak těžké to mám já.
Musíme do planetária a vyměnit se.
Co s tím Drobkem je?
A co je s Majlsem?
Majls je Drobek.
Drobek je Majls.
- Bože. Honem, utíkej! - Oh!
Drobku!
Oh, Drobku.
Majlsi?! Běžte. Běžte!
Asi jsem si učůrla!
To je jedna z poporodních radostí! Poděkuj si za to!
Ahh! Jsem jako Spajdrmen! Kde je Wajet?
Křeč! Do pytle!! Áááhh! Něco jsem si natrh.?Ěco jsem si natrh!... Ááu!
Drobku! Néé!
Nééé! Majlsi! Ne, stůj!
Oh! No tak pojď. Copak to je?
Bože, díky, Rolfe. Díky.
Ty jsi tak hodný soused. Díky, žes mi zachránil dítě. Teda psa. Dej mi ho,
Rolfe. Dej mi moje dítě. Dej?no tak, dej?pusť ho. Óó, bože! Díky, Rolfe.
Moc hodný pejsek. Tak jo. No no no no no. Počkat, počkat. Ne ne ne. Nedám...
nedám. Tak jo.
- Možná mu dejte vodítko a koupejte ho. Jo. - Moje třetí děťátko.
- Mmm. Broučku. Jsi tam, že? - Je to... super pes.
A Džes, pokud bys chtěla, tak ho budu moc rád... cvičit. Pes potřebuje... mužskou
energii, kterou, ehm... Bil... zjevně postrádá.
Co?
Disciplína... Chaos.
Jistě...
- Děkuju, Rolfe. Díky. Měj se. Hezký den. - Hm, fajn.
Děkuju. Mějte se krásně, Wókrovi. Vodítko... a koupel.
Teda já nemám žádný póry.
Au! Mami! To bolí bejt tebou. No, co ten tvůj zadek? Ty máš teda pořádnej podvozek.
Sísí. Sísí, odkdy máš to tetování?!
Hezká sovička. Au! Že?
Tohle musím nějak zakrýt.
Na celou tvář, úplně všude, přesně. Tak jo. No, jo, Wajete. Je to dobrý, prima,
- fakt. - Takhle? Fakt? Fajn, a proč to teda tak
svědí? Po celém těle, je to... Ááhh! Ah. Oh!... Tati!... Máš chlupatý bradavky! Oh!
- S tímhletím se rande nikdy nedočkám! - Oh přestaň! Co to?
Oh. Hnus.
To rozhodně ne, Sísí. Zlato, to nejde. V tomhle chceš jít do práce?
Ne ne, v tomhle do školy nemůžeš. Umřela bych. Vypadáš jak nevkusná panenka!
To jsou tátovy trenky? Ne. Ne. Na té bundě je barva...!
Proč ses oblíkla jako kongresmenka? Jsi umělkyně! Měla by ses podle toho i
- oblíkat! - Nedají mi to partnerství, když
budu vypadat jako... puberťačka!
Jasně, musíš se klanět před chlapama, že jo, mami? Tak se oblíkáš pro jejich
- pohledy. - Oh, ty tvoje ideály. Ale něco
ti řeknu. Ideály účty neplatí.
Vytrhalas mi obočí?
Ne. No jistě. Hele, myslím, že se shodneme, že si nechceme navzájem zničit
život.
Tak to zlom vaz, mami.
Až přijdeš domů, tak si obleč, co chceš, ale prosím, ne tohle na moji prezentaci.
Dobře. Tak jo. Ale ty ze sebe taky sundáš tuhle hrůzu, protože...
Ano?... Platí? Dobře, sundám. Tak, WóLkrovi. Rychle do planetária a změnit se
zase zpátky. Co to děláš?
Hm, budu řídit?
Ne, to nebudeš. Vypadáš na šest let.
Co budeme dělat?
Ah. Copak?
Stůjte. Promiňte, ale je zavřeno. Nějaká nešikovná rodina tady včera rozbila
dalekohled. A byli bílý, černoši takový problémy nedělají.
Ale... spravíte to, že?
Jestli to spravím? Mám na košili nápis opravář.
Dobře. Jak dlouho to potrvá?
Éh, tak čtyři hodiny práce?
- Skvělý... jo...! - Jo...! Super.
Asi týden. Týden a půl.
- No, eh... Takže... to... - Oh. Bože. To...
Jen klid. Nebojte. Pane, jestli to zvládnete už do dnešního večera... nebudete
litovat.
O jaké vatičce se tu bavíme?
- Ne, já tu nemám vatičku, bohužel. - Vatičku s sebou nenosím.
- Ne. -To je asi sleng, ne? - Vážně nic?
Berete karty?
Prej jestli berem karty? No tak jo, to beru! Bude to fungovat dnes večer. Nedáme
- si ani malou pauzičku. Jdem na oběd. - Karty? Jo? Tak skvěle!
- Úžasný! Uf! - Fajn! No tak jo...!
Díky za pomoc, Rolfe. Naše rodina má před sebou náročný den.
Nedělejte si starosti. Váš pejsek i dítě jsou ve velmi zkušených rukách.
Rolfe, ty máš nějakou zkušenost s malými dětmi?
Samozřejmě. Sám jsem byl kdysi dítě. Tak, už běžte, kluci.
Áh... Jak vidíte, tak jsem právě uložil vašeho prcka ke spánku. Auf vídrzén. Čys.
- Oh. - Tak jo. Bezva.
Bože, ta sukně je tak úzká. Neumím v ní chodit. Jsem stažená jak v neoprénu. Mám
alergii.
Nesahej na to. Koukni. Soustřeď se. To zvládneš. Vypadáš jako já, mluvíš jako já.
Chováš se...
Oh, Sísí, co jsi to jedla?
Nezlob se, dala jsem si energeťák.
Tak si obuj ty boty. Jdi jako já. Tohle dokážeš. Oh, dobře. Tohle je Gas. Hezky ho
- pozdrav. - Jo.
Ahoj, Gasi!
- Dobrý jedeš. - Ne. Ne! Mami. Mami!...
- Ne, tohle... tu neděláme. - To byl Pony Džinuvajn.
Kruci.
Uh. Jasně. Tak jo. To se zvládne, jen klid.
Zlato. Pojď. No tak. Postav se, ano? Jsi v pořádku? Fajn, je to dobrý. Setřes to!
Oh! Dobrý.
- Bože, Sísí, co tu děláš? - Ahoj...!
- To je nová hra, tohle? - Sekretářka Kara. Dej jí to.
Promiň mi to, Kerí. Karo, promiň, jsem... mimo, já...? Včera jsem se zlila, úplně na
- plech. - Karo.
Tak to ti gratuluju!... Konečně!
Oh!... Oh!
Je to hrozný, viď?
Ano. Ne. Jen to... jen to vymáčknu. Jenom to...
Co? Počkej...
- Oh! Ne! Ne, to ne! - Ne, prosím, ne!
Nedělej to! Ne! Tohle tady nemůžeš dělat.
Je to vážně ona?
Omlouvám se... Promiň. Tohle nemůžeš. Vždyť on jen... Chudák.
Jak to že nemůžu? Chtěl mě uhodit!
- Ach, Džes, Džes!? - Velký den. Všichni už čekají. Tak to... nepokaz.
Eh, ano, budu... jo, bude tam hned.
Skvěle!
Kdo je tohle?
Oh. Jsem její dcera Sísí.
Jo, vidím tu podobu! Taky máš velký nos.
Oh... Já se asi neudržím a někdy ho... Potřebujem chvilku na přípravu!
Vidělas jeho nos?
- Tohle nám nemůže nikdy projít. - Co se stalo se slečnou „To zvládnu? “
Ta spadla ze schodů, mami.
Dej mi minutku!
Jsem tak nervózní. Chci čokoládu... Čokoláda, čokoláda. Chci čokoládu.
Ano. Kartičky. To je ono. Tak jo.
Oh...! Oh. Jo, to jo.
Oh ne...! Tak dobrý! Dobrý, dobrý, dobrý.
Tak jo. Sísí? Podívej... Napsala jsem ti tu prezentaci na kartičky. Ty je teď musíš
jen přečíst.
Ale já o architektuře nic nevím, mami.
Jsme Wókrovi, a ti se nikdy nevzdávají.
Nevím. Vždycky vypnem filmy před koncem.
Jediné, co musíš, je sebevědomě vkráčet na tu schůzku... A... přečíst to. Jen
buď šéfka! Ano? Bu-deš-šéf!... Bu-deš-šéf! Bu-deš-šéf! Do toho!
Budu šéfka, tak jo. Bu-du-šéf!... Bu-du-šéf!... Bu-du-šéf! Budu...
Oh! Počkej, počkej! Nemůžeš tam jít jenom tak! Takže jdi, koukej dolů, a hlavně ne
nikomu do očí.
Co?
- Jo, prostě tě čeká naháněná. - A co to je?
Hlavně nikdy nezůstávej na jednom místě méně než čtyři vteřiny a víc než
sedm vteřin.
Jo, fajn. Čaau, Raglsi! Jak se máš? Pěkná hra v pátek. Fakt, byls jak Áron Donald.
- Díky, brácho. Natrh jsem jim zadek, co? - Fakt pecka. Oh. Kámo, to si piš.
- Co to sakra děláš? - No já? Co, co je?
Mám pro tebe novinku. Na střední jsem si všechny... mazal na chleba.
Sem se ty metafory nehodí, tati. Je to boj o přežití. Co to...
Jasně.
Jak se vede, dámy? Héééj! Hej! - Hej! - He- he- he- he- héééj! - Čau! - Čau! -
- Čau! Čau! - Héééj! - Hej! - Hej! -
He- he- he- he- héééj!
A je to tam!
No tak jo.
Hou hou...
Pozor, co to je, co jsi dělal ve smetí? To se nesmí. Ne! Hej! Přestaň... To je voda
pro pejska. Ne, voda pro pejsky se nebumbá. Najn, najn, najn?
No, dopřeju ti soukromí.
- Víte, že bych vám mohl sám dodat, eh... - Jo, já vím, jistě.
- Oh! Tady je...! Dnes si dala na čas. - Ah!
Jo. No, takže...
Pítre, chci poděkovat... tobě i všem z Molsn Grúp, že jste sem dnes přišli.
- Začnem. - Dobře.
Rádi. Konečně.
Ehm. Eeh... vedoucí projektu a naše velká hvězda... Džes... Wókrová nás provede
- tou prezentací. Džes? Džes, můžeme. - Tak. Běž. Jdi už.
Džes...
Je to tvoje.
Eeh...
Díky, že jste dneska přišli. Tak začneme. Prvně vám chci poděkovat, že jste
dnes přišli. Zadruhé budu mluvit o firmě, protože v naší firmě chceme
překonávat všechna očekávání. Všichni tady chceme... propojovat krásu a funkčnost...
a inovace! V naší firmě... jsou totiž... zkušenosti, jo, máme zkušenosti, a dál,
dál, dál... V naší firmě, v Atlasu, jo, v Atlasu, totiž máme...
- Jo... je v pohodě. - Kartičky. Karty.
Ááh... vím, ale nepřečtu je.
Brýle.
Jasně... Ehm...
Tak jo. Oh!
- Já už jdu, já už jdu. - Klid, klid, klid, jen
klid. Chvilku. O nic nejde.
Éh. Víš co, Džes? Co kdybych tě... zastoupil, co?
Ne!
Cože? Vážně? Ehm...
Pardon... Pokračujte.
Co se děje?
Budu mluvit především o té budově. Jen na tom záleží.
Jo.
- Proto jsme tu. Je tam střecha a má stěny. - Jo.
Je to kostel. Tady má věž. Otevři dveře, a za lidmi běž.
Víte co? Máte štěstí, protože já se rád směju jako každý druhý.
- Vážně, jo? - Co se děje?
- Pítre! - Ne, počkejte!
Ne, ne! Počkat! Počkat! Myslím, že máma... tady chtěla mluvit o... prolínání forem a
funkcí. Spojujeme římsy s terasovitou zahradou a mohutným nosným obloukem.
Hm. Kdo je ta chytrá mladá dáma?
Jsem její dcera. A všechny svoje znalosti mám jen díky tomu, jak mě moje
máma vychovala.
Tak já se na to podívám.
Co se to s tebou děje?
Já nevím. Ta zmrzlina byla asi zkažená. Jo. Oh.
Tys jedla zmrzlinu? Nesnáším laktózu, tak ji teď nesnášíš ty!
Óh, je mi tak zle. Asi to neudržím.
Ale udržíš a víš proč? Já už to držím čtyřicet let a ty to nevypustíš
v nejdůležitější den mé kariéry. Jasný? Prostě dýchej.
Já nechci prdět, já nechci prdět. Prdění je blbý, nebudu tady prdět.
Nevypustíš to, jasný? Udržíš to. Zvládneš to.
Jsi v pořádku? Eh, Džes. Můžeš prosím odprezentovat panu Molsnovi ten... zbytek?
Nebudu. Nebudu.
- Ne... Ne...!? - Proboha.
Jo.
Je to tady.
Oh bože. Já musím?
Já už chci žít ve svém těle! Omlouvám se!
Áááá...! Ách!
Ona... promiňte. Nevěřím, že jsi mou budoucnost spláchla do záchodu!
To už je minulost; teď jsme ale tady. Musíš odehrát ten zápas.
Hrůza. Moje povýšení!
Proč jsi někoho nepožádala o pomoc? Nepracují snad pro tebe?
Jo, Sísí, technicky, ale je především má odpovědnost, abychom...
Jo, to je fuk. Poslouchej... Můžeš stát na straně, můžeš běhat, ale když ti přihrajou
míč, tak ho, proboha tě prosím, přihraj zpátky.
Sísí, jen klid, já to zvládnu.
A hlavně se, prosím, nechovej divně k mým kámoškám.
Věř nebo ne, na střední jsem byla hvězda.
Tomu vážně nevěřím.
Čaaau...! Dnes to dáš, Sísí!
Nakopej jim zadek!
Přesně na to jsem nachystaná.
- Zlom vaz, Sísí. - Děkuju...!
Oh! Úh...! Úú, děkuju! Děkuju, holky! To je od vás hezký. Díky.
Všechno v pohodě? Vypadáš nervózně.
Ne, ne, dobrý. Já jen... Nemám ráda ten povyk.
Jo. No a co to tvoje tetování? Taky na něj půjdu.
Ejvo, ne! Byl to naprosto nezodpovědný a hloupý nápad a já toho hned litovala.
A mámě’s ho ukázala? Musela šílet!
Ne! Jako správná máma chápe všechny chyby svých dětí.
Áá, to je vtipný. Zníš jako ona. Jsem Džes Wókrová, matka století... a tak chápu
všééchny chyby svých dětí.
Tak pojď. Autobus na zápas už jede.
Ano?
Ahoj, Rolfe. Tady Sísí. Jak to jde?
Em... Je to skutečně výzva, ale zvládnu to. Jen klid: já to dám.
Co myslíš tou skutečnou výzvou? Dítě a pes. Jen je prostě hlídej.
Ano, budu se snažit. Budu na ně víc přísný.
Nebuď na ně přísný! Jen buď s nimi. Přijedem po zápase.
Tak si to pěkně užijte! Čáo, čáo!
Rolfe! Rol?
Vítejte, máme dnes nádherný den na stadionu Bé Em Ó.
Jednorožci se dnes postaví svým rivalům, Broudvickým divochům z Kalifornie, o
postup v šampionátu.
Jednorožci!
Jednorožce vede kapitánka Sísí Wókrová. Dostala se do týmu hned v prvním ročníku a
od té doby září.
Nezapomeňme na Divochy. I ti mají tajnou zbraň. Džizel a Elisu Tompsnovy. Ostré
sestry. Nic jsem neřekl.
Tohle je mučení. Tak pojď, mami. Nezkaz to.
Myslím, že to je Alex Saliven. Je to trenér našeho národního týmu.
Dovolíte? Ahooj! Ach bože... Jen tudy projdu.
- Zdravím, paní Dženk? - Hm... Kerí. Ahoj, Kerí
Ó, panebože, dneska ti to ale fakt sekne. Celá sportovní. Vážně paráda.
Já... jsem dneska šíleně nervózní.
Na nervozitu tu mám alkohool...!
Víno??
Jó!
Ne. Soustředím se na hru, ale děkuju.
Oh, jo, já zapomněla. Supermáma, soustředěná na hru. Zná jména všech
hráček. Já neznám ani jednu.
Tak jo. Ááh, na tohle fakt nejsi připravenej.
Jsem v pohodě. Chodil jsem na vejšku, tak jeden pohovor snad zvládnu.
Chodil jsi na Arizonskou státní. Tohle je Jejl.
Lidi říkají, že Arizonská státní je jako Jejl, ale v Arizóně.
Ne...
Wajete.
Ano. Eh, promiňte. On... je Wajet. Já jsem muž. Dospělý muž s dospělým tělem a
dospělým... ochlupením. Jsem jako vy.
Já jsem Skandinávec. Nemám žádné ochlupení. Jmenujete se Wajet?
Ne, já jsem muž. A Wajet je dítě. Tohle je Wajet.
Aha, no... Čekáme na něj.
Jo. Hned přijdu. Díky moc. Děkuju. Bože, kámo, trochu se seber! Co děláš? Hlavně
klídek, jasný? Hele, když hrajem „Milionáře“, kdo vždycky vyhrává?
Já.
- No tak jo, a kromě tebe? - Máma...!
Dobře, ale porážím Sísí.
- Ta s námi nikdy nehraje. - A když koukáme na „Je to dort?“? To
přece vždycky uhodnu jako první, ne?
Jo, tak v tomhle seš děsně dobrej.
Děkuju! Tak mi drž palce.
Devadesát minut. Devadesát minut. Devadesát minut.
- A jdeme na to! - Jedem, Jednorožci, jsme nejlepší!
A první přihrávka... Ona ten míč skutečně chytla do rukou.
Chytila míč.
Chytila ho...!
Oh bože, jsi v pořádku?
- Viděl, jak ho chytla! Co sakra dělá?? - Úú. Má jen špatnej den.
Trik je, že... se díváte na tabletu. Dotknete se obrazovky a ten obraz si
přiblížíte. Jak jsou tam stopy po špachtli, je to vždycky dort.
- To už nedělejte. Není třeba. - Co, já nic nedělám.
To je... to je Flešdens?
Wajete, něco vám... nabídnu. Nechcete začít znova?
To není třeba.
Ne? Takže tohle... jste nám chtěl...
Jo.
Ooooh. Ta řeč těla je úplně špatně. Oni ho nesledují, oni ho soudí.
Pane Wókre.
Pak se k nim přidal Dejv Gról a nahráli Nevrmajnd na jaře 91.
Ariano...
Je tam Wajet?
Jo. Jo, Wajet je tam. Ne tady.
Víte, ten Jejl mu moc přeju. Jen... nevím, bude mi chybět.
Bude ti chybět?
No jasně. Vždyť odmalička bydlíme jenom kousek od sebe. Hráli jsme si spolu jako
děti a... měli jsme toho méďu, kterého jsme si předávali na Vánoce.
Pamatuješ si to?
Jasně že jo. On je... pozorný kluk. Takových je vážně málo.
Ale je i tvrďák, dělá karate. Jo. Má pruh na bílém pásku. Už mohl mít žlutý,
ale sensej řekl, že brečel během zkoušky, ale on nikdy nebrečí, skoro
nikdy.
Přihraj Sísí!
Panebože, holka. Víš, jak jsem ti říkala, že máme s Džonem malý problém?
Zkusila jsem tu šílenou věc, cos dělala na vejšce, a pomohla! Lehla jsem
si...
Wókrovou sejmuly a rozsekaly Ostré sestry. Oh! Oh!
Tohle byl faul! Podrazila ji! Viděl jste to? Viděl jste to?
Jo.
Mám pocit, že trenér nároďáku z toho nebude moc nadšený.
Dej mi prosím tě to víno.
Jen si dej.
- Oh! - Oooh!
Byla by... škoda... nepromluvit si o té vaší úžasné práci... týkající se Rýmenovy...
- hypotézy. - Jo.
Vyřešeno.
Jeden z dvaceti tří nevyřešených Hilbertových problémů?
Tak teď má Hilbily o jeden míň.
- Tak jo. Hilbily... je dávno po smrti. - Když jste se... potýkal s Rýmenem, chci
vědět, co si myslíte? Pravda nebo lež?
Lež.
Ajro.
Sssssakra. Kruci.
Jenom klid.
Klejův institut nabízí milión dolarů komukoli, kdo Rýmena vyřeší. Rádi bychom
viděli nějakou vaši práci hned teď.
Velmi.
Eh, mm... Ehm... ehm... Rýmen? Já jsem slyšel... Redmen. A mám... jeho hypotézu.
- Redmenovu... hypotézu? - Redmenovu... hypotézu? Z... wu tang?
Dělej!
Sísí Wókrová zaspala balón, který jí proběhl mezi nohama.
A Divoši vedou jedna nula!
Ach, to jsou muka! Ničíš mi celej můj život!
Rodiče tu pokřikujou a ty děcka jsou pak pod děsným tlakem.
Ta má už tři děcka a dře šedesát hodin týdně, takže trochu konstruktivní kritiky
určitě vydrží! Tohle nesnesu, musím rychle odsud!
No jo. To je moje holka.
Bože můj. Bože. Sísí!
- To vypadá na starostlivou mámu. - Z cesty!
Ooh... To byl tvrdý dopad.
Máš tam samolepku z Majnkraftu?
- Jo, ten miluju. - Ty taky?
Jo.
A co Dunu?
Myslíte původní nebo novou?
- Já jsem měl na mysli knížku. - Frenka Herberta naprosto zbožňuju.
Nekeceej...! A nejsi vegetariánka, co uznává klonované maso?
Mhm.
Samozřejmě.
Samozřejmě! Viď? Je to jediný etický, čistý druh stravy! A co třeba kyborgové?
Mhm. No, roboti mě děsí.
- Jo. Určitě. Ti jsou hloupí. - Jo.
Nevíte, přijde Wajet na Hantrovu párty?
Hantr Drú... má párty?
Mhm. Mohli bychom se tam sejít.
Já myslím, že tam přijde.
Tak super. Nashle, pane Wókre.
Ahoj.
Co krucinál lezeš... na tu židli?! Co??
Pojďte!... Pojďte!... Pojďte! Paní Wókrová! Makej! Přihrávej! Tak dělej! Jako fakt... Už
jděte! Pozor támhle na obranu! Vystřel už! Góóól!
Pojďte!... Pojďte!... Pojďte! Pardon. Přihrávej! Oh. Hm. Pardon. Pozor támhle na
obranu! Vystřel už! Góóól!
Tak jo, paní Wókrová. Oceňuju vaše nadšení, ale rodiče sem dolů nesmějí. Od
toho soudního sporu. To víte.
Pardon.
Pojďte! Pojďte sem! Rychle! Pojďte sem! Dobře. Vy ale ne. Pryč! Pryč! Holky,
děláte dost, ale já chci víc! Ano? Zatlačte na střed, hrajte svou hru a pak...
Pardon. Měli bysme změnit čtyři?tyři?va na čtyři?ři?ři. Potřebujem
tam další útočnici, abysme vytvořili gólový šance. Dejte mi tu
tabuli.
- To je má tabule, má tabule. - Hárprová, až dostaneš pas od Ejvy,
všechny útočnice hned vyrazí vpřed. Budou v přesile a budou moct střílet. Na
tohle jsme čekaly snad už od školky!
Co?
- Tým na tři. Tak: raz, dva, tři, tým! - Tým na tři!
Změnili čtyři-čtyři-dva na čtyři... tři... tři.
Přihrajte Sísí! Už čeká! Je volná!... Dělejte!
Je tu přihrávka na Wókrovou. Je úplně volná!
- Jo! Dělej! Dělej! Dělej! - Běž! To zvládne! To zvládne!
Má šanci na vítězný gól!
- To zvládneš, Sísí! To zvládneš! - Pojď, pojď, pojď...
- Nemůžeš? - Tak dělej, Sísí! Dělej! Dělej! Dělej! Dělej! Mami, dělej! Co to dělá?
Dobrý?
- Ne. - Co to vyvádí??
Pomáhá té zraněné soupeřce...!
Já ti pomůžu.
Naděje Sísí Wókrové na přijetí do nároďáku... se právě teď rozplývají.
Smutný den, to musím říct.
Sísí, omluvila jsem se.
Říkala jsi mi, že fotbal není nic pro život. Díky tobě už nebude.
Zlato, budeš mít další šance dostat se do nároďáku.
Nechápeš to, protože ti nezáleží... ani na mně, ani na tom, co mě dělá šťastnou.
Chceš, abych byla jako ty, myslela stejně, chovala se stejně. Nejde o národní
tým. Chci jenom pryč od tebe.
Najn... Pusť! Pusť to. Pusť to. Pusť to. Eh.
Co je? Co to... co to chceš? Ty chceš, abych ti dal tu plenku? Je... jestli mi rozumíš,
štěkni dvakrát.
Panejo. Super... ten je hodnej. Ty jsi ale moje zlatíčko, že...? Teď ti to tady
pořádně... připevním, aby...
On mě o to... požádal. Hop!... Pojď. To je ono. No, myslím si, že ten pes tráví až
příliš času s malým.
Tak jo. Ten hroznej den skončil. Vyměníme se.
Vypadá skvěle. Tak jo, spusťte to. Pořádně to rozjeďte.
Jo, ale bohužel to ještě pořád nefunguje.
Promiňte?
Dali jsme ten teleskop dohromady, ale nemáme pátou čočku. Je velká jako čtvrťák.
Problém je, že jsme to tady všechno prohledali, ale nikde není...!
Tak sežeňte jinou!
Tati, je to achromatická dvojitá konvexní čočka.
Ta čočka je celá z torijanytu...!
Má krystalickou strukturu jako fluorid vápenatý.
Má dost vysoký index lomu světla.
A nízkou disperzi, čímž snižuje chromatickou aberaci.
...Snižuje chromatickou aberaci.
Takže ji seženeme u optika nebo...
Blázníš? Ta se u optika neprodává!
Vyrábí se jen ve Švýcarsku.
V Lozán, a jen ručně.
Ta konjunkce potrvá už jen jeden den.
Podíváte se příště.
Moc vtipné.
Proč je to vtipné?
Příští bude v roce dva tisíce sto šedesát dva.
Zdravím! Moje oblíbená rodinka. Už máte vánoční náladu?
To rozhodně ne.
No, možná vám ji připomene troška koled. Mně to pomáhá.
Ne, máme tu krizi. Co to zkoušíte?
Myslím, že musíte spravit to, co se rozbilo.
Jo, musíme spravit teleskop, ale potřebujeme najít jednu velice specifickou
čočku.
Spok! Spok! Nevím to jistě, ale něco mi dluží a Spejsex by tu čočku určitě dokázal
vyrobit.
- Bezva! - Jo!
Zavolám Úbr.
Víte co?
Vy jezdíte s Úbrem, jo?
Pojďte! Nasedat.
Wókrovi, jdeme se vyspat. Hele, co je? Co se děje?
No... áhh... Dneska jsem mluvil s Arianou a, ehm... pozvala mě, no... tebe... na... párty... u
Hantra Drúa, a... já doufal, že už budu ve svém těle, abych mohl... Nemám rád párty.
Ne.
- Ano! - Ne!
Ano! No tak...!
Pro Wajeta.
Proč je všechno zblízka takhle rozmazaný? Já... Ahh! Kolik je? Půlnoc? Jsem vyčerpaný.
Vždyť ještě není ani osm.
To je tak vzrušující!
Chtěl jsem říct, že nic podobnýho jsem nezažil už roky.
Skoč! Skoč! Skoč! Jóóó!
Ježiš, Džimy!!
Óó...! Zavoláme jeho matce??
- Džimy je v pořádku. Paříme! - Já myslím, že se nehýbe.
Co to děláš?
Mám máminy otisky prstů a její obličej, takže můžu vzít celej náš tým na Kočelu!
Dvanáct tisíc!... Kup teď.
Oh. Dobře. Tak se podíváme, co tady má táta. Jsem tam! Eh, oh! To je
- kolonoskopie. - Jasněě...! Oh! Proč jsou tak?
Ahoooj...! Jóóó...! Matky na tahuu...! Bil je tady...!
- Jóóó...! Matky na tahuu...! - Ehm... Asi... asi půjdu.
- Zůstaň! - Chceš,? Aby Bil zůstal?
- To jsme nečekaly. - Takže Bil zůstává. Jsem hladová! Každý
měsíc se překonáváš. Jsem zvědavá, co to bude dnes.
Óh...
- Óh, co jsem uvařila? Tak hoď sebou. - Jistě. Promiňte.
- Ooh, bože! Co se tady mezi vámi děje? - Jo, mám o tebe strach už od toho
zápasu. Poznám, když někdo volá o pomoc.
Už o tom mluví všichni sousedi.
- Ne! - Jo.
Užíváš kapky? Tablety? Jsou dobrý? Kde je máš?
To je Ariana! Máš plán? Poslyš, nesmíš to Wajetovi pokazit, jasný?
Co?
Já vím, v pohodě. Zvládnu to.
Čau!
Ooh!
Oh!
Ahoj, Ariano.
Ahoj, Sísí. Jsi v pohodě? Ten zápas ti prý nevyšel.
Oh.
V pohodě? Jsi oblečená jak z charity. To není v pohodě.
- Jo. Vážně, jo. - Promiňte, že vás ruším. Ehm. Musím si
promluvit se svou... ženuškou, manželkou. Hned teď. V kuchyni.
Jo. Já musím do kuchyně, ale vážně nám to klape. Vy vůbec netušíte! Jen... vášeň,
- vášeň... - S ženuškou? Cože?
Vášeň...?
Moje intimní koučka Blejz tvrdí, že páry potřebují aspoň dvanáct polibků denně, aby
udrželi svůj vztah. Nedávno Blejz pracovala s Herym a Megan.
- Cože...? - My se líbali celý den.
- Určitě tak čtrnáctkrát. - Tomu nevěřím.
To těžko. Jo.
Proč si nedáte pusu?
Co se to tu děje?
- Něco se jim nezdá. - Zlato, je skoro v kómatu.
- Co? Vždyť jsem byl pryč jenom dvě minuty! - Bude to dneska?
- Musíš mi dát pusu. - Zlato, potřebuje oživit.
To ani náhodou.
- No tak, pěkně ústa na ústa, děti. - Jasně. No tak. Tak co, bude to?
Musíš mě políbit. Dělej, Wajete. Wajete!
Zachraňte svůj vztah!
Jsou jako smečka vlků.
- Musíš to udělat. - Já to nechci dělat...!
Nemáme na výběr. Omlouvám se, Wajete. Prostě buď chlap a dej mi rychle pusu.
- Dělej. Dělej. - Fuj...!
Už nemluvit a jen líbat.
No tak! Je to zdravý!
Dělej!
Vypadá jak gekon.
Musíme si jít promluvit do kuchyně.
Nevěděla jsem, že to bude tak těžký.
Dáš si?
Oh ne, tohle ne. Obzvlášť ne po šesté... Kromě kolonoskopie a polypů tu jde... i o
moje, moje, moje srdce.
- Omlouvám se. - Máme horší problém. Naši jsou pryč.
- Jak pryč, nemůžou být pryč! - Nevím, co mám říct. Jsou pryč...!
Co budeme dělat?
Nejdřív se musím zbavit těch pošahanejch bab!
Přišly sem na pravidelnej sraz!
Dobře. Takže... když je nakrmíme, odejdou!
Jo!
Něco uvaříme. Máma to dělá pořád.
Viděl jsem mámu vařit večeři nejmíň tisíckrát.
Nějak to dáme.
Udělám kuře.
A já přílohu.
Čau, holky! Vy to dáváte na Instáč?
- Óóh!? - Můj bože! Můj bože! - Potřebuju vodu! Áá!? - Co? Ne! Hele, omáčka!
Bože! Počkej chvilku! Počkej!
A víš co? Dej mi je! Že? Vždyť neřídím. Ne? Áhh. Ty jsou dobrý! Teda je to sýr... a
chemie... ale jde to dohromady. Spojí se to v puse a...
No jasně, jen si vem.
- Fakt ti chutnají. - Jo. Nevím, kdy si je dám příště. Jo.
- Musím využít šanci, když se mi nabízí. - Křupky?
Jo. Dívej. Jmelí.
No jo. Koukni!
Já... omlouvám se, já... musím jít.
Nevypadá dobře. Je z ní cítit smutek. Že jo?
- To tedy ne. Pááni...! Máme celerové sneky...! - Je to cítit, že?
A proč je panák v popkornu?
Děkuju... Mockrát. Oh. To je farmářský celer? Oh.
Jako že se koupe.
Oh.
Medy si stáhla Tyktok. Vidím její stránku. Právě teď je na párty u Hantra... a
- píše, že Wajet tam mluví s Arianou. - Oh!
Počkat, kdo-kdo-kdo dělá co kde?
Óó, a Sísí tady tancuje sama v rohu.
Musíme jít! Konec párty! Volej Rolfa!
Oh.
Mít rozvod v partě, to je vlastně fajn.
Uh!
Hej, hej, hej, hej. Konec mise! Konec mise, jasný? Chtěla se líbat.
To je snad dobře, no ne?
Ne, to není! Je mi pětačtyřicet! Počítej! Trochu divný? Vždyť je to
- strašný. - Jo, máš pravdu. Je to trochu divný.
Wókre! Co tady děláš, pako? Nepozval jsem tě, vědátore.
Jo, jdem odsud.
Jo jo. Má... pravdu, jasně, už jsme na odchodu.
I když, víš, promiň, ale... já moc nejsem... vědátor, víš, jsem spíš... nadšenec.
Hlavně seš idiot.
Představ si, viděl jsem tátův počítač a řekl mu, ať hodí poštu do koše a on nám
vyhodil všechny časáky!
Jo, to proto, že jen tvůj fotr se s tebou zvládne bavit.
No, můj táta si myslí, že jsem skvělej. A protože jsem chytrej, náš dům
má konstantní číslo.
Tři jedna čtyři. To je fakt psina!
Neboj, snad to pochopíš na geometrii. Někdy.
Tak to stačilo. Seš mrtvej.
- Co to bylo? Fakt jo? - To bylo skvělý! Jo.
- Jsem rád, že jsme tu. Je to zábava! - To teda jo!
Proč to neděláme??
- Co? Vyrážet na párty v dětských tělech? - Ne. Jen si... občas vyrazit.
Nevím. Práce. Tři děti... Život.
Až tohle skončí, vyrazíme si. Tak jako dřív, jo? Chybí mi to! A ty mi chybíš!
Ty mě taky...!
Nejsou bratr a sestra?
To je tvá píseň! Páni! Pozor, hou hou hou...!
Ohohó! Už je to tady...!
Nechceš se taky přidat?
Sísí Wókrová! Neviděli jste Sísí? Je tady?
- Tak... takhle vypadá párty? - Soustřeď se! Jdi se kouknout.
- Wajete! Co je, kámo? - Tati! Co to tady děláš?? To nemůžeš!
Á, jen se trochu uvolni, kámo. No tak!
Co to tu děláš? Tohle celý je naprosto nepřijatelný! Co chceš
vysvětlovat??
Ahoj, Sísí! Jsi tady? Vysvětlím ti to. Jenom se bavím. Nechceš to mámě dopřát?
Mami, aspoň netancuj takhle!
Já se jen bavím, tak si to taky užij!
Po celou tu dobu, co budeš v mým těle, máš zaracha!
Ty ho máš!
Já netančím! Já hraju Dračí doupě!
Teď je ta správná chvíle! O tomhle jsem mluvil!
Dobře, chápu ten vzorec zábavy.
- Nebojuj s tím! - Snažím se uvolnit endorfíny.
Poldové!
Pane Wókre!
Ariano!
Je mi líto, co se stalo s Wajetem.
- Co? O se stalo? - Nevím. Bylo to divný...
- Nikam neodcházej, mladá dámo! - Jo, mami, teď se to ukázalo. Já nemůžu
odejít z domu dělat to, co mě baví, ale ty můžeš cokoli! Vidíš se? Měla jsi
pravdu, tobě to tak sluší! Ale já jsem tady v tomhletom příšerným těle... a ty jsi...
v tahu, a já tady bavím tvý blbý kámošky a hlídám tvoje psodítě!
To, že se bavím, je problém? Takže není problém, že jsem robot? Jsem Džes Wókrová.
Tvá kritika je mimo plán. Víš co? Možná bychom se měli víc bavit.
Jo. A šli jsme tam hlavně pomoct tobě, Wajete.
Jo, jasně. Když jsme přišli, rozjížděli jste ty svoje tanečky na
- parketu! - Jo!
Cho-chó! S vaší mámou jsme si to po dvaceti letech zase užívali. Tak co?
- A pokazils to s Arianou, tati. - Není to tak špatný. Chtěla mě políbit.
- Ukradls mou první pusu? - Ne, já jsem... odešel.
Ty jsi jako odmítl Arianu?? A mým jménem??
- Oohh! Sakra! Tati! - Jsem zmatený. Tak co jsem měl udělat?
Vypadneme, Wajete, pojď! Ne, ještě jsme spolu neskončili!
Ne! Skončili! Tady žít nemůžu. Odešli jste z domu bez dovolení!
- To tys odešla bez dovolení, mami! - Nepotřebuju povolení, jsem dospělá!
- Ale šlas na párty naší školy! - Nedivím se, že jste zmatení.
Jen se nezblázni! Jdi z mýho pokoje! Tady spát nebudeš! Hnus!
Tati, co tu děláš? Jdi odsud!
Na to zapomeň!
Ne!
Tak jo.
- Hou?Ou? - Ou! Máme pěkně, pěkně, pěkně horké Vánoce. Ale vydržte, lidičky,
protože Santa dorazí už dnes! A... možná přinese vánoční zázrak.
Wajete... tak co ten Spok?
Říkal, že tu čočku by mohl mít večer.
Jeden den se zvládne.
Díkybohu, že Molsn ještě přijde. Omluv se ve škole a přijď do mé kanceláře.
Oh, mami, počkej! Mám písemku z matiky, na který opravdu záleží. To ty musíš jít do
školy.
Fajn! Tak... je chvilku zdrž a já dorazím.
Tak dobře, mami. Když já musím být tebou, tak ty budeš mnou.
Co to znamená?
- Že to... bude v pohodě! - Sísí!
Já hned přijdu!? Tak, lidi, pan Molsn a jeho tým už sem jedou. My jim předvedeme
náš návrh Džefrsnových zahrad, ale tentokrát...?se do toho pustíme jako tým.
Počkej! Počkej! Co? Nechceš to udělat sama?
Ne, uvítám vaši pomoc. Potřebuju ji.
Jasně, cokoli, rádi pomůžem, že jo? Panebože!
Dobře. Všichni máte přezdívky! Dobře! Dáme si je?
Ú! Můžu být Bjonsé?
Nepamatuje si naše jména.
- Ty, Boule, dělalas někdy sport? - Pozemní hokej na střední.
Týmovej sport, fajn!... Dobře. Budou mít otázky. Takže... ty budeš v obraně s...
Ramonou Kvimbijovou.
- To ty moje vlasy, že jo? - Jo.
Takže, týme! Na tři! Do toho! Do toho! Vy jste nejlepší. Raz, dva tři: tým...!
Jooo!
Jedem, jedem, jedem!
Máte hotovo? To vás pustím o něco dřív. Tedy pokud se někdo z vás pokusí... o body
navíc za tuhle úlohu. Sísí!
Výsledek je čtyřicet dva.
Oh. To je... správně. Nečekal jsem, že na to přijdete.
Ta otázka je položená špatně.
Vážně? Prosím, jen mluvte.
Moc ráda. Jde o architektonický problém. Chcete vypočítat oblouk pomocí
diferenciální geometrie, ale co vektorová analýza? A co všechny rovinné výpočty? A
musíme spočítat i strukturální integrály. Matematika je umění! Podívejte
se na kvadraturu Notr Damu nebo... krásně dokonalé proporce Partenonu; a budova
Čarminar v Indii používá číslo čtyři a jeho násobky. No tak!
Že jo?
Pane Holisi, kdy dostaneme výsledky testu? Mám... strach o svou známku.
Slečno Wókrová, oba dva víme, jak na tom teď jste.
- Je to vážně tak špatné? - Co? Ne...! Pokrok, který jste za tohle
pololetí udělala, je báječný! Kdyby vaše matka viděla, jak nesmírně jste
se snažila... byla by opravdu hrdá.
Děkuju.
Jak to, že ji nebudeš mít včas? Spoku, potřebuju tu čočku dnes večer, než skončí
ta konjunkce planet! Má to astrologické dopady!
Jste frontmen? Novinka...: Deset... miliónů lidí čeká na vás. Je to tlak. Víte, co
- říkám o tlaku?? - Dělá kaši... nebo diamanty.
Gwynet! Dost těch svíček! No tak!... Připravit.
Pojď, kámo. Je čas. Jedem. Tak pojď!
Jo. Eh.
Jsi v pohodě? Připraven?
Ah...!
- Karo? - Mhm?
Ty to nevíš, ale má dcera je skvělá... fakt výborná fotbalistka.
No jasně, že to vím. Pořád nám ukazuješ... tisíce videí s tím, jak hraje.
Vážně?
Jo. Je hvězda.
Byla jsem... naprostý, umanutý cvok a zničila její obrovskou příležitost, aby se
odstěhovala a hrála příští rok za nároďák.
Džes...! Ty nejsi umanutý cvok. Děláš to, co je pro ni nejlepší!
Pch...!
To těžko.
Džes, jsi má šéfka... a taky můj vzor. Byla bych šťastná, kdybych zvládala práci
a rodinu z půlky tak skvěle jako ty. Ale vím, že tě to stojí oběti.
Jaké myslíš?
Nejsou to přímo oběti, děláš to pro své děti a... ty jsou důležité. Což nevím, mám
křečky. Ale přinášíš oběti jako třeba to, že sis už celých pět let nevzala
dovolenou, abys zaplatila fotbalové kempy. Nebo, jak tě chtěli před třemi lety
povýšit, ale tys chodila na zápasy. Ty jsi ta nejlepší máma na světě. Teď tam
půjdeme a dáme to! S tou kravatou a žlutýma kalhotama! Ty zvládneš všechno!
Sísí.
Promiň, mami.
- Ne, ne, Sísí. - Nevěděla jsem, jak těžké to
máš a... co všechno pro nás děláš.
Ne, ne, Sísí.?To já se omlouvám. Mělas pravdu. Jdeš svojí cestou a moje cesta
nemusí být ta správná. Ale hlavně... ze všeho nejvíc na světě... chci, abys byla moc
šťastná.
Já jsem šťastná. Mám tu nejlepší mámu, která mě skvěle vychovala.
- Mami. - Mhm...?
Teď do té místnosti hrdě nakráčíme a natrhneme jim zadek.
Mhm.
- Protože Wókrovi... se nikdy... nevzdávají! - Wókrovi... se nikdy... nevzdávají! Tak jdeme.
Hej! Raz, dva, tři!
Věříte tomu? Vážně čekaj, že tam budem jen sedět a poslouchat, jak tam hraje Wókrova
kapela... místo nás??
Já myslím, že pan Wókr hrával s Grýn Dej.
- Spíš to byli Blek Sabat. - Blek Sabat, jo.
Nějaká barva v názvu byla. Eh... Mohl bejt... klidně rokovou hvězdou, a vzdal se toho...
jenom kvůli Wajetovi. To byste... to byste udělali?
- Já teda rozhodně ne! - Pane Molsne, pane Hejnsi. Děkuji
mockrát, že jste mi dali druhou šanci k vám promluvit. A... nic vám
nehrozí, neměla jsem mléko.
Dobře.
Zapomeňme už na tu trapnou schůzku a mluvme o krásné budově... na sedmé... a
- hlavní. - Správně. Jo.
- Džes? Jsi v pořádku? - Co se zase děje? Co
- Co se děje? Zas odejdeš? - Všechno v pořádku?
Děláte? Tak jo. No tak, lidi.
Ne, ehm... pane Molsne, promiňte. Rodina mě potřebuje, ale hrdě vás nechám... ve
zkušených rukách mého týmu, který zná tyhle plány nejlépe. Ukážou vám každý
- detail. - Ah...
Jo, to zvládnem.
Džes, počkej, Džes! Džes!
Dobře. Takže začneme vnější zahradou.
Slyšíte je?! My chceme šou! Tak kde je? Kde je?!
- Ještě minutku! Minutu. - Já nemám minutu!
- Wajete, kde je tvůj táta? - Nevím, Lejku. Ztratil se mi.
Kvůli tomuhle jsme odmítli synchronní swing!
Bile!? Přišli jsme, jak to šlo.
- Kde ten Wajet je? - To nevím, mám strach.
Tak jdeme.
Wajete?
Wajete, kde jsi?
No tak, bráško. Už to přeháníš!
Já zajdu do laborek a vy prohlédněte obě křídla, ano?
Dobře.
- Wajete! Wajete! Kruci. - Ahoj, tati.
Wajete? Co tu děláš? Pojď už, musíš jít hrát.
Moc rád bych šel, ale... nemůžu. Nejsem jako ty, tati. Promiň.
Za co se omlouváš?
Slyšel jsem od kluků, že jsi hrával v kapele... a moh‘ jsi být hvězda. Ale
rozhod‘ ses... být můj táta.
Možná, že jsem byl... v kapele, která to někam dotáhla a měla úspěch; no a co??
Jaká skupina to byla?
Marún six.
Nejsou to Marún fájf?
Jo.
- Ooohh! To je hustý! - Jo. Jo. Cho-cho! Pánejo!
Jestli mi to občas chybí? Jo. Víš, je... těžký žít s tím, že mě sláva minula, ale...
vyměnil bych, co mám dnes... za cokoli? Nikdy. Být tvůj táta, to je moje
rokenrolový dobrodružství.
Mám tě rád.
Já tebe, tati.
Och!
Och.
Wajete, v pohodě?
Ehm... No, eh... nemůžu jít hrát, a... vím jistě, že z Jejlu mi volat nebudou.
Jo. „Tátové žijí“ zvolili smrt. Takže...
Jestli se budete cítit o něco líp, tak moje sny o národním týmu... se rozplynuly.
Jo a já už teď nejspíš nepracuju pro Atlas.
No, a od Spoka mi nepřišla zpráva... o té čočce. Takže...
Počkat. Řekněte mi, že tohle je... pro rodinné vánoční video.
Ale proč?
Když, když jsem s vámi, tak nemám... strach.
Jako když jsme byli malí. Všechno je v nás.
Budem tam s tebou všichni.
Kryjem ti záda.
- Tak jo. Tak jo. Jdeme, jdeme. - Jasně.
Pft!
Dělej!
Wókr je lúzr!
Jsi třída, Wajete!
Je mi to strašně líto...!
„Tátové žijí“ Tak tohle jsem nečekal! Takže Tátové, jedete do Holyvúduuu...!
Mám tě rád, synku! Zvládls to! Zvládls to! Výborný! Úžasný!
- Džes! Džes! Kristepane!... Úžasný! - Pane Molsne, já vám to vysvětlí...
To vážně není nutné. Kara chtěla, abych vám řek‘ osobně,... že váš tým to zvládl...
perfektně. A Džefrsnovy zahrady jsou vaše. Gratuluju...!
- No jo, to jo. - Oh! My to dostali? Oh bože, anoo...!
Jó, máme too...!
Jen tak dál, partnerko.
Vážně? A co já?
Máš padáka.
Hou-hou-hou!
- Děkuju, pane! Děkuju...! - Nemáte zač.
Wajete!
Já jsem Wajet. Narušilo se časové kontinuum nebo co; prostě došlo k chybě.
Jsem v otcově těle.
- To dává smysl. - Máš tu čočku?
Oh! Okamžik... Ještě máš toho Čarizárda ve své sbírce?
Ty myslíš moji cennou sběratelskou kartu Čarizárda? Jak jen
- můžeš! - No, můžu.
Je to můj cenný majetek!
Copak je cennější než tvoje tělo?
Hm! Tady.
Tak na. Dík za super obchod!
- Máme tu čočku! - Máme ji!
Tamtu čočku? Kolik času ještě zbývá do konce té konjukce?
- Jo. - Třicet sedm minut.
Tak na to bychom potřebovali raketu.
Chtěla jsi raketu? Co Kamaro Jenko šedesát devět?
Mami, ještě Drobka a Majlse!
- Počkat, kdo bude řídit? - Eh.
Spolu to zvládneme. Fajn, kámo. Já řadím a řídím; ty máš plyn... brzdy... a
- spojku. - Co je spojka?
Třetí pedál.
- Má tři pedály? - Tohle je plán?
- Netvrdím, že dobrej. - Jedem!
Tak jo. Drsný, ale učíme se, že jo? Tak jedem. Až řeknu přidej, tak mu?
Jo, jo.
Kudy pojedem?
- Vemte to asi přes sto desátou! - Ne.
Dneska se tu hraje zápas. Tudy to nepůjde.
No dobře, tak kudy teda?
Tak sjedem na Západní, a pak přes Korejskou čtvrť do Malé Arménie!
A proč? Musíme se dostat na sto první!
- Ne. Tam nahoře má koncert Hery Stajls - Proboha, ta noční můra Van Dyrekšn?
Hele, teď nepruď, tati! Co to vzít po desáté, dostat se na stoprvní z jihu a pak
- přes pátou do Los Fíliz! - Jo, promiň.
To je dost divná trasa. Někdo rozhodněte!
Už je rozhodnuto, na mostě je uzavírka! Nestihneme to.
Stihneme to. Protože Wókrovi se nevzdávají.
Pozor!
- Proboha! - A je to!
Tohle sakra není videohra!
Řek‘ bych, že skoro jo! Úú! Oh! Ta čočka! Čočka! Zastavím!
Hej! Zůstala na kapotě!
Oohh! Já pro ni dojdu! Musíte mi ale pevně držet nohy!
- Jasně. Dej pozor! Pospěš si! Dělej! - Pojď zpátky!
Dobrý Mám ji!! Mám ji!!
Oh Bože. Moje dveře...!
Dobrá zpráva! Na téhle straně to vypadá dobře.
Ooh...!
- Můžeme? - No jó...! Jedem, WóLkrovi...!
Stihneme to.
Co?
Ah! Hmm!
Andželika? Co vy tady děláte?
Zdá se, že tu čekáte na vánoční zázrak. Pojďte.
Jo!
Oh! No jo.
POZNEJ SVOU BUDOUCNOST
Pojďte! Honem, honem, honem!
POZOR MOKRÁ PODLAHA
Och!? Ne, ne, ne...!
Není to tvá vina.
Teď ne... Majlsi nebo? Drobku, nebo kdo jsi.
Co to tam má?
Ukaž, co to je?
To je ta původní čočka.
Majls ji musel sebrat a dát ji do kapsy.
- Máme deset vteřin. - Oh! Milujeme tě, ty strako! Pojďte!
Jdem!
Rychle!
Dělej, Wajete!
Dobře. Můžem. Pojďte. Přejte si být zpátky ve svém těle.
A všichni řekněte... „Veselé Vánoce. “
Mami?
Ty jsi já.
A ty jsi já.
Já to nechápu. Cítím se stejně.
Jo, já taky.
Nevyšlo to.
Nevadí, to nevadí.
Tak... díky za odvoz.
Jen... udělali jsme to, co jste řekla. Spravili jsme teleskop. Ale nevyšlo to.
Ale já nemluvila o teleskopu; já řekla... „Spravte to, co se rozbilo. “
No... Veselé Vánoce, Andželiko.
Veselé Vánoce, Sísí.
Oh, my nemáme dárky.
Nevadí, mami.
Ať se bude dít cokoli, my to zvládneme.
Tata! Tata?!
Bile?
Hm?
Hm, jo.
Hm...
Mama? Haf haf.
Vstávej! Asi jsme zpátky. Sísí? Wajete? Myslím... Jo. Jsou zpátky. Jsi
zpátky?
- Ááá...! - Já... Jsi to ty? To jsem
já! Sněží? Áá, to je zázrak!
- Zvládli jsme to! - Jóó!
Jsme zpátky! Jóó!
Ó, moje kolena! Mě zas bolí kolena! Oh, to je skvělý!
- Oh... Oh... Oh... - Zase můžu jíst zmrzlinu!
Jasně! Sněz tolik zmrzliny, kolik chceš! Oooh...
Ahoj, kámo! Oooh! Jo!
Ty jsi náš slaďoučkej... pejsánek.
Wajete?
- Mami? - Sísí!
Tati! Jo! To je ono!
- To je krásný tělo! - Och, kámo!
Jé, přišel ímejl. Na Jejl mě... nevezmou.
Ariano.
Ahoj. Krásný svátky.
Pan Jmelíčko.
Abys měl společnost, až odjedeš.
Já vlastně nikam nejedu. Ale,... to nevadí, já... Poslední dobou jsem měl čas,
abych... zjistil, co je důležité. Jejl mi neuteče. Kdybych odjel teď, přišel bych o
- mnohem víc. - To je tak krásný,
vidět vás ve svých tělech!
O co?
No, sdílet pana Jmelíčka... s tebou.
Ha! Viděli jste? Takhle se pozná dort!
Dáme Majnkraft?
Jo, jasně.
Využijem můj servr. Tvůj je přeplněnej.
Není...!
Promiňte! Žije tu Sísí Wókrová?
Jo, já... dojdu pro ni.
Díky.
Sísí... Alex Saliven, trenér nároďáku.
Jo. Pane Salivene, já vím, kdo jste.
Můj let má zpoždění kvůli té sněhové bouři, tak... jsem přišel za tebou, něco ti
říct. Chceme ti dát druhou šanci.
Vážně? I po tom příšerným zápase?
Víš, u svých hráček hledám... umění hrát a charakter. Viděl jsem videa. Vím, že jsi
úžasná hráčka. Ale když jsi... vzdala šanci na vítězství, abys pomohla té dívce, vím,
že máš oboje.
Oh, proboha. Oh, božínku! No páni! Počkáte tady vteřinku, prosím? Eh? Mami...?
To je zázrak.
Tohle je trenér nároďáku. Nabídl mi druhou šanci, ale? Eknu, že ne, viď?
Co? Ne...!
- Jo. Moc se omlouvám... - Co? Ne! Ano! Musíš říct „ano“! A jestli...
je fotbal to, co miluješ, budu ti fandit.
Vážně?
Zkus mě zastavit.
Děkuju!
Jo! Jo! Děkujeme vám mockrát. Veselé Vánoce!
Jo! Kluci! Děkuju! Áá...!
- Áhh! - Jsi skvělá, Sísí!
- Áá...! - Ooh! To je sněhu...!
Páni, podívej...!
To je překrásný...!
Všude je bílo...!
Veselé Vánoce, Wólkrovi!
VESELÉ VÁNOCE WALKEROVI
Odpusť mi, že líbáš svou matku. A svoji sestru. Já se tě?
Netrap se, já si to užiju.
Podle mě... jste spíš jako... muž středního věku a... průměrného intelektu.
To uber.
Nebo spíš podprůměrného. Někdo jako Ed Helms. Třeba.
Hlásíte se i jinam?
Totiž?
Klapka... jedem.
- Polkni rychle, to půjde. - Já, já nemůžu, já jsem
padesátiletá jemná... žena.
Je to možný? Prokrista!
Jsem jenom nevděčnej fracek, co netuší, kolik toho pro mě musí všichni obětovat!
Belzebub... jedem.
Promiň, já tě tu přes to neslyším.
Bafla jsem na něj. A zpátky. A pak znovu. Plác ho, plác ho, plác ho... Och!
- Zachránilas nás. - Áááu! Ah! Natrh jsem si
sval. Pokračujte beze mě!
Nedělejte si starosti. Váš pejsek i dítě jsou ve velmi zkušených rukách. Pardon.
Áá!
Oni nás zabijou. Jsou úplně šílený.
Ou!
Áá... oh!
Vrátíš mi moje chlupy?
Hrozný...
Tak co, dámy, jak to šlo?
Mohlo to změnit celý... můj život. Všechno bude fajn.
Jo, ale, eh, já, já nemůžu dýchat.
- Ano, Sísí? Oh! - On se mi směje.
Prosím, jděte pryč. Navždycky.
Složila se.
Mama. Mama. Mama. Mama.
Sakra.
Skvělý.
Takhle?
Jo.
Mám odteď nový plán. Jíst všechno. A to... stačí.
Tak pojď, pojď, pojď.