Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫מוכן, מותק? קדימה.‬ ‫-אני מוכן. בואי.‬
‫טוב, הם ממש יופתעו ויתרגשו.‬ ‫-קדימה.‬
‫תיישר את המקל.‬ ‫-כן.‬
‫מוכן? חמש, שש, שבע, שמונה.‬ ‫-שבע, שמונה.‬
‫היי, ילדים. ילדים,‬ ‫הגיע הזמן לסרטון חג המולד השנתי.‬
‫לא עכשיו, אימא.‬
‫מה? פעם אהבתם את הסרטונים האלה.‬
‫מילת המפתח היא "פעם".‬
‫אנחנו גדולים מדי בשביל זה. זה די מביך.‬
‫מה איתך, חמוד?‬ ‫ויאט, אתה שומע?‬
‫תפוס את הגיטרה, קדימה.‬ ‫-אבא, הרגע מתּי בגללך במכרות הגמדים.‬
‫אולי תצטרף אלינו לרגע בעולם הפיזי?‬ ‫-חמש דקות.‬
‫ניסיתי את הממלכה הפיזית...‬ ‫אני מעדיף את הדיגיטלית.‬
‫מיילס?‬ ‫-מיילס?‬
‫אתה איתנו, חמוד?‬ ‫-מיילס!‬
‫פיקלס.‬ ‫-איפה פיקלס באמת?‬
‫אלוהים.‬ ‫-פיקלס.‬
‫העץ הוא לא הטריטוריה שלך.‬
‫מותק, תיזהר. המקל שלך נתפס.‬
‫אני בסדר. אנחנו בסדר.‬
‫היי, ביל,‬ ‫מתי המשפחה הזאת ויתרה על חג המולד?‬
‫חוק חדש בבית הזה: אין יותר סרטים נוצצים.‬
‫סיסי ממש אהבה לצלם סרטוני חג פעם.‬
‫הם נכנסים לכל מקום.‬
‫וויאט היה כישרון טבעי.‬ ‫היו לו תנועות כמו לג'אגר.‬
‫איך כמות כזאת של שתן‬ ‫יכולה לצאת מכלב כל כך קטן?‬
‫אני פוחדת שכולנו קצת מנותקים.‬
‫סליחה, שאלת אותי משהו?‬
‫מה?‬ ‫-סליחה?‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אני לא שומע... מה?‬
‫לא.‬
‫טוב. לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫בוקר טוב, לוס אנג'לס.‬ ‫נותרו רק שלושה ימים עד חג המולד,‬
‫ועוד עונת חגים לוהטת כאן בדרום.‬ ‫אל תשכח אותנו, סנטה קלאוס.‬
‫24 מעלות, והטמפרטורות ממשיכות לטפס מעלה.‬
‫ואפרופו מה שקורה למעלה, תביטו הלילה לשמיים‬ ‫ותזכו למחזה נדיר של מערך כוכבי לכת.‬
‫וכמובן, תמשיכו להאזין‬ ‫ל-99.3 קיי-אם-סי-ג'י כדי לספוג את רוח החג.‬
‫טוב, רעיונות מעולים, צוות, אבל‬ ‫אל תעשו כלום בלעדיי. אטפל בזה ברגע שאגיע.‬
‫סיסי!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫את חושבת שזה טוב לך לחיות ככה?‬
‫אימא, אני מנסה להתכונן למשחק,‬ ‫אני לא צריכה הרצאה על חדר מסודר.‬
‫הכול קשור. חדר מבולגן משמעו...‬
‫ראש מבולגן. כן, אני יודעת.‬
‫זה משפיע על הכול, גם על הכדורגל.‬ ‫ויותר חשוב, על הציונים שלך.‬
‫בשביל להתקבל לנבחרת הלאומית‬ ‫אני צריכה להתמקד באימונים, לא בסידור החדר.‬
‫זהירות.‬
‫את לא אמורה להשתמש בידיים.‬
‫למטבח, 12 דקות.‬
‫היי, ביל?‬
‫ביל. אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אני רק מסתלבט.‬ ‫את יודעת שהתינוק מת על הקאמרו.‬
‫כן, התינוק.‬ ‫-איפה אימא?‬
‫אז עכשיו כשהאוטו מוכן,‬ ‫תיסע בו לעבודה? תשוויץ בו?‬
‫את צוחקת?‬ ‫כשמשקיעים כל כך הרבה באוטו, לא נוהגים בו.‬
‫כאילו, בקושי נוגעים בו.‬ ‫רק מתענגים על הכוח והיופי שלו.‬
‫כשתסיים להתענג,‬
‫אתה יכול לוודא שוויאט קם והתלבש‬ ‫ושהמטבח מוכן לישיבה?‬
‫ספוק, העבודה שלך מושלמת, כמו תמיד.‬ ‫אבל הבנתי למה העדשה שיצרת לא משקפת כראוי.‬
‫שכחת להעלות את C בריבוע.‬
‫העבודה שלך משובחת.‬ ‫-לא.‬
‫לא, משובח זה קלף ההולוגרמה של צ'אריזארד‬ ‫שבאוסף שלי, משנת 1999 במצב מושלם.‬
‫אני בהחלט חושק בקלף הזה.‬
‫ויאט, ישיבה משפחתית למטה. קדימה!‬
‫מי זה? אלה החברים החכמים שלך?‬
‫המתמטיקאחים?‬
‫חברים, אני צריך לזוז.‬ ‫ספוק, תגיד לאיילון שהוא שוב חייב לי.‬
‫בדיוק חשבתי לעצמי‬ ‫שאולי נעשה משהו ביחד היום אחרי הלימודים.‬
‫אני יכול ללמד אותך לנהוג.‬
‫מנועי בנזין הם ניצול לרעה של המדע.‬
‫ואתה יודע שאני פוחד לנהוג.‬
‫אני גם באמצע ההכנות לריאיון בייל.‬
‫אסור לי להתבטל.‬
‫אני לגמרי מבין.‬
‫אתה יכול לעזור לי עם הבעיה הזו?‬
‫אני צוחק. אתה לא יכול.‬ ‫-לא, אני לא יכול.‬
‫טוב, אני קוראת את הישיבה לסדר.‬
‫יש לפנינו כמה ימים חשובים מאוד.‬
‫סיסי, את מקשיבה?‬ ‫-כן, אני מחפשת את שיעורי הבית שלי.‬
‫מחפשת את המטלה שכבר השלמת,‬
‫או שאת צריכה להתחיל 20 דקות לפני הלימודים?‬
‫אפשרות ב', אימא.‬
‫מתי תגלה אם מקבלים אותך מוקדם לאוניברסיטה?‬ ‫אני ממש אשמח לעזור לך לארוז.‬
‫אני קולט נימה סרקסטית, שנחשבת‬ ‫באופן אוניברסלי לצורת ההומור הנחותה ביותר.‬
‫בואו נתקדם. אתם יודעים‬ ‫שאם אנחנו מדברים יותר מדי, הוא פשוט נאטם.‬
‫כן. מחר יהיה יום חשוב לווקרים.‬
‫יש את הריאיון של ויאט ל"ייל",‬ ‫את משחק האליפות של סיסי,‬
‫לי יש פרזנטציה ענקית בעבודה...‬ ‫-ואל תשכחי את הפלנטריום היום אחרי ביה"ס.‬
‫בדיוק הגעתי לזה.‬ ‫כולנו נלך לדבר הזה של ויאט.‬
‫יש לי חזרה עם הלהקה. "אבות או לא להיות"‬ ‫תופיע במסיבת החג של ביה"ס.‬
‫זו עשויה להיות ההזדמנות השנייה שלי.‬
‫אני לא רוצה ללכת‬ ‫לשטות המשעממת של ויאט.‬
‫זה מערך של חמישה כוכבי לכת.‬
‫התמזגות גלקטית מהסדר הגבוה ביותר.‬ ‫זה הלווייתן הלבן הבין-כוכבי שלי.‬
‫טוב, ברצינות, מי האבא האמיתי שלו?‬
‫תקשיבו,‬ ‫אולי לכם לא אכפת מחג המולד, אבל לי אכפת.‬
‫אז כולנו נלך לפלנטריום אחה"צ.‬
‫יש לי סוודר חמוד לחג. אני רוצה תמונה.‬
‫אנחנו ניצור זיכרון מאושר כמשפחה.‬
‫אפשר לסיים את הישיבה הזאת?‬
‫הישיבה הסתיימה.‬
‫אווה!‬ ‫-סיסי!‬
‫יאללה, סיסי! יאללה, סיסי!‬
‫היי, רגע.‬
‫יו.‬
‫יו, ידיים על המפרנס.‬ ‫-היי, אני יודע!‬
‫אני ספרטני!‬ ‫-איפה הוא, לעזאזל?‬
‫אני מבטיח לכם...‬ ‫-אני האנטר דרו!‬
‫אני הספרטני!‬
‫יאללה, סיסי! יאללה, סיסי!‬
‫היי. ווקר.‬
‫אתה עומד במסדרון שלנו ובוהה באריאנה?‬
‫יו, אריאנה!‬ ‫אחי, הילד הזה מתחיל להשפריץ!‬
‫סליחה. אני נשבע...‬
‫חוסלת עכשיו, ילד!‬
‫אתה לוזר, ווקר.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫טוב.‬
‫עצרו לרגע.‬
‫יש פה מתח. אתם מרגישים את המתח בחדר?‬
‫חייבים להיות משוחררים. תזרקו את התווים.‬
‫תיפטרו מהם.‬ ‫אמה, למה את מרימה את היד?‬
‫תאמצי את האנרכיה. פשוט דברי. מה העניין?‬
‫איך אנחנו אמורים לנגן בלי תווים?‬
‫איך לוק סקייווקר‬ ‫פוצץ את כוכב המוות בלי המחשב שלו?‬
‫אני לא יודעת מה זה אומר. נולדתי ב-2008.‬
‫טוב.‬
‫בקסטר?‬
‫הוא השתמש בכוח.‬ ‫-כן!‬
‫מה זה הכוח?‬
‫הכוח הוא אנרגיה אניגמטית‬ ‫שנמצאת בתוך כל אחד מאיתנו, והיא טובה.‬
‫חבר'ה, אתם בתזמורת. אתם לא נגנים בודדים.‬
‫אתם דבר. אתם דבר אחד.‬
‫אז צאו מהראש שלכם ותיכנסו ללב של כולם.‬
‫אתה, תיכנס לנעליים שלה. תיכנס לנעליים שלו.‬
‫כולם, פשוט נסו להרגיש‬ ‫איך זה להיות קולקטיב.‬
‫עכשיו, בחייכם.‬ ‫בואו ניתן לג'ק וייט את הכבוד המגיע לו.‬
‫קדימה.‬
‫תופים, בבקשה.‬
‫כן.‬
‫מלודיה, מיתרים.‬
‫כלי נשיפה, תנו בראש. קדימה.‬
‫מי מרגיש את זה?‬
‫ואו.‬
‫מצלתיים, להתכונן. מצלתיים.‬
‫הרגשתם את זה?‬
‫מה... זה...‬
‫יש פה איזה עניין. אני צריך לצאת לרגע.‬
‫מקרקאן, את אחראית. תעברו על "ג'ינגל בלס".‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫טוב, מה הקטע של פגישת החירום‬ ‫של "אבות או לא להיות"?‬
‫אל תגיד לי שנקעת את פרק היד של הוואמי.‬
‫לא. יצרו איתנו קשר‬ ‫מתוכנית טלוויזיה קטנה בשם "נולד לרוק".‬
‫מה?‬ ‫-יש לנו אודישן! כן!‬
‫אל תעבדו עליי. אני ממש רגיש כרגע.‬
‫יגיע צוות צילום לנשף של ביה"ס בשישי‬
‫כדי לצלם בשידור חי.‬
‫"אבות או לא להיות" יהיו מפורסמים!‬
‫מה? זה מטורף!‬
‫זה מדהים. בחייך.‬ ‫-כן!‬
‫תצטרך להתאמץ יותר כדי להתקיל אותי‬ ‫עם להקות של להיט אחד משנות ה-90, גאס גאס.‬
‫את כזאת מעולה.‬
‫כל האהובים עליך.‬ ‫-תודה.‬
‫אם לא היו בהן אם אנד אמ'ס,‬ ‫הן היו עוגיות חג? באמת. תן לי קצת קרדיט!‬
‫הנה היא. בוקר טוב, קארה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אספרסו משולש,‬ ‫תערובת חדשה כמו שאת אוהבת, בוסית.‬
‫חלב שיבולת שועל?‬ ‫-בהחלט.‬
‫תודה.‬ ‫-למדנו.‬
‫את קולטת, בוסית?‬ ‫הנחש של הבן שלי הכיש אותי.‬
‫זה מה שמקבלים כשסומכים על חנות החיות.‬
‫אמרו לי שהוא לא מזיק.‬ ‫מסתבר שזה מוקסין מים.‬
‫אני ממש פוחדת שזה יהרוס את הפרזנטציה.‬
‫לא, ממש לא. בקושי רואים את זה.‬
‫אף אחד לא ישים לב.‬ ‫-תודה.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫זו מי שאני חושב שזו?‬
‫את מוכנה לפרזנטציה?‬ ‫-עכשיו כן, גלן.‬
‫אלה בשבילך. מה שאתה הכי אוהב.‬ ‫-תודה.‬
‫חג מולד שמח.‬ ‫-חג מולד שמח.‬
‫אז התקשרו מקבוצת מולסון‬ ‫כדי לאשר את הפרזנטציה של מחר,‬
‫ומר היינס רוצה‬ ‫לקבוע פגישה איתך ועם השותפים,‬
‫במילים שלו: "אחרי שנסגור את העסקה".‬
‫את עומדת להפוך‬ ‫לאישה הראשונה ששותפה בחברה הזו.‬
‫אם אסגור עם קבוצת מולסון.‬ ‫-את תסגרי.‬
‫טוב, לא אם סטיב יחטוף את זה ממני בעורמה.‬
‫היי, סטיב.‬ ‫-ג'ס.‬
‫אני מת על התספורת.‬ ‫היא גורמת לאף שלך להיראות קטן יותר.‬
‫עברת על מסמך הפרזנטציה ששלחתי לך?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫ותדעי לך שאני אוהב לעבור על העבודה שלך. ‬ ‫זה גורם לי להרגיש חכם יותר.‬
‫יש לך הערות?‬
‫לא.‬
‫בואי נהמם אותם מחר. טוב?‬
‫כן.‬ ‫-תותחים.‬
‫ואגב, אם תסגרו את העסקה,‬ ‫מישהו יקבל שותפות.‬
‫שותפות.‬
‫בהצלחה.‬
‫היית מת.‬
‫רק שתדעי, הצוות שלך כאן בשביל לעזור.‬ ‫-אין כמוכם. אבל נראה לי שזה תחת שליטה.‬
‫אני יודעת, את תמיד אוהבת לעשות הכול בעצמך.‬ ‫-כן.‬
‫את ממש מתוקה,‬ ‫אבל בסופו של דבר, זו האחריות שלי.‬
‫כן, קפטן.‬ ‫-כן.‬
‫זהו זה, סיסי. תמשיכי להתקדם.‬
‫אלוהים.‬
‫שחקנית הכדורגל הכי טובה שראיתי בחיים.‬
‫אל תיעלבו.‬
‫יש!‬
‫היי, ווקר. התקשרו ממלחמת 1812.‬ ‫הם רוצים את התותח שלהם בחזרה.‬
‫תודה, המאמנת.‬ ‫-זו חתיכת רגל!‬
‫יש לי הפתעה בשבילך.‬
‫צייד כישרונות של הנבחרת הלאומית‬ ‫יגיע מחר למשחק.‬
‫את רצינית?‬ ‫-אימא שלך לא תשמח כי תצטרכי לעזוב את הבית,‬
‫אבל זו הזדמנות של פעם בחיים.‬
‫אם תשחקי משחק מושלם וננצח,‬ ‫אין לך מה לדאוג. אז תעשי את זה.‬
‫אל תעשי את מה שעשיתי כשהייתה לי הזדמנות ‬ ‫וחשבתי על כל מה שעלול להשתבש.‬
‫זה יכול לעשות להכריע‬ ‫בין תהילה בינלאומית כספורטאית‬
‫לעבודה כמאמנת כדורגל בתיכון ומורה למדע.‬
‫תודה. אני מעריכה את זה.‬
‫אז תהיי עצמך מחר.‬
‫טוב?‬ ‫-בסדר.‬
‫והכול יהיה בסדר.‬ ‫-הכול יהיה בסדר.‬
‫טוב. אני גאה בך.‬
‫קטן עלייך.‬
‫הנבחרת הלאומית? סי, זה מטורף!‬
‫אווה, צריך לזוז.‬
‫אימא מאחרת לתור שלה לפילינג.‬ ‫-טוב, אימא.‬
‫מה נראה לך שאימא שלך תגיד?‬
‫היא תגיד: "אני ג'ס ווקר,‬ ‫ללא ספק בת אדם ולא רובוטית.‬
‫"מבחינה מתמטית, עדיף לוותר על חלומותייך‬ ‫לטובת חיים משעממים שזהים לאלה שלי."‬
‫סיסי, היי, מותק. הגיע הזמן לזוז.‬
‫הכוכבים לא מחכים לאף אחד.‬
‫טוב‬
‫שלום. אני אנג'ליקה, והגעתי העירה.‬
‫יש לי בדיוק מה שאתם צריכים לחג המולד.‬
‫סיסי, בבקשה.‬
‫בואו לקריאה בזמן מערך כוכבי הלכת.‬
‫יהיה קסום. אה!‬
‫הנה משפחה שלא יזיק לה קצת קסם של חג המולד.‬ ‫-היא אומרת את זה לכל המשפחות. בואו נלך.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-אימא לחוצה.‬
‫את בטח עובדת קשה מדי.‬
‫איך היא יודעת את זה, אימא?‬
‫כי אם היא הייתה אומרת‬ ‫שאבא עובד קשה מדי, זה היה שוביניסטי.‬
‫זה לא קסם, זה ליברליזם פרפורמטיבי.‬
‫אבל אנחנו על זמן שאול עם התינוק.‬ ‫כדאי שנלך.‬
‫פשוט באנו בשביל הכוכבים.‬ ‫-טוב.‬
‫רק תזכרו לפתוח את הלב‬
‫ולראות את הדברים דרך העיניים זה של זה.‬
‫כן.‬ ‫-זה יעניק לכם בדיוק את מה שאתם זקוקים לו.‬
‫טוב, תודה.‬ ‫-ביי.‬
‫בואי.‬
‫אנחנו הולכות לקנות משהו לאכול.‬ ‫נתראה בחדר של הטלסקופ.‬
‫ויאט, מועדים לשמחה.‬
‫ואו.‬ ‫-נו, תני לי לקנות לך גלידה.‬
‫לקנות לי גלידה?‬ ‫את יודעת שקשה לי עם מוצרי חלב.‬
‫בגלל שאת מתאפקת, אימא.‬ ‫-טוב...‬
‫את חייבת לשחרר. כולם מפליצים.‬
‫אני לא.‬ ‫-למה לך לענות את עצמך?‬
‫פשוט תאכלי גלידה ותחיי בגוף שלך.‬ ‫-כן.‬
‫היי, למה את כל כך נחמדה אליי?‬
‫בת לא יכולה‬ ‫לקנות לאימא שלה גלידה בלי לעורר חשד?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫מחר יבוא למשחק‬ ‫צייד כישרונות מהנבחרת הלאומית,‬
‫והמאמנת חושבת שיש לי סיכוי טוב להתקבל.‬
‫ואו. כל הכבוד!‬
‫אבל אם אתקבל,‬ ‫אצטרך לעזוב את הבית בשנה הבאה.‬
‫מה עם האוניברסיטה?‬
‫סיסי, אני יודעת כמה שהכדורגל חשוב לך.‬ ‫-באמת?‬
‫תאמיני לי, אני יודעת. הייתי בערך בגילך.‬ ‫השתתפתי באולימפיאדת הנוער.‬
‫אני יודעת, אימא. ואני מצטערת שנאלצת‬ ‫לוותר על הקריירה שלך בגלל פציעה בכתף,‬
‫אבל זה מצב שונה לגמרי.‬ ‫-זה לא.‬
‫נאלצתי להתחיל מאפס.‬ ‫אני פשוט מנסה להגן עלייך מזה.‬
‫אם רק תשקיעי מאמץ...‬ ‫-אני שונאת כשאת אומרת להשקיע מאמץ.‬
‫אנחנו אנשים שונים.‬
‫את פשוט רוצה שאהיה את. זה חונק.‬
‫סיסי.‬
‫ריאיון חשוב מחר בייל. אתה מתוח?‬
‫מאוד מתוח.‬
‫אני חושש שזה יעורר את הגלוסופוביה שלי.‬
‫אוי, חמוד,‬ ‫לא ידעתי שיש לך פחד מדברים נוצצים.‬
‫זה פחד מדיבור בפני קהל, אבא.‬
‫כן.‬
‫טוב... היי, אתה יודע מה?‬
‫פשוט תעמיד פנים‬ ‫שזה סרטון חג המולד המשפחתי שלנו.‬
‫כשאתה עם המשפחה,‬ ‫אתה לא פוחד. היית מעולה בהם פעם.‬
‫יש בפנים איש במה חסר מורא.‬ ‫אני יודע את זה. נכון?‬
‫אבל זה בכל זאת מעלה את השאלה...‬
‫אתה בטוח שאתה מוכן לאוניברסיטה?‬
‫נכון? כאילו, אתה רק בכיתה ט'.‬ ‫עדיין יש לך המון דברים לחוות.‬
‫אני רק יודע שהייתי עושה הכול‬ ‫כדי להיות במקומך עכשיו.‬
‫אולי זו הסיבה שבחרת בקריירה‬ ‫שמחזירה אותך למקור הזיכרונות החיוביים שלך.‬
‫ואו.‬
‫סליחה.‬
‫טוב, זה היה כיף.‬
‫אימא חושבת שהחיים שלי ממש קלים,‬ ‫אבל אין לה מושג איך זה להיות אני.‬
‫כן, נשמע מוכר.‬
‫אבא מצפה ממני שתהיה לי‬ ‫חוויה עליזה וקלילה בתיכון כמו שהייתה לו,‬
‫אבל הבעיה היא שאני לא הוא.‬
‫מה עשינו לא נכון כהורים‬ ‫ששני המתבגרים שלנו רוצים לעזוב את הבית?‬
‫ביל, ייתכן שזה חג המולד האחרון שלנו ביחד.‬
‫המערך עומד להתחיל. בואי.‬
‫הקבוצה הבאה, בבקשה.‬
‫ואו.‬
‫קח את פיקלס.‬
‫בזהירות.‬
‫היציאה משמאל.‬ ‫-אוקיי.‬
‫זה מעפן. לא רציתי לבוא לזה היום.‬
‫את לא העיקר כאן.‬
‫המשפחה היא העיקר.‬ ‫-הלווייתן הלבן שלי. הוא מדהים.‬
‫ויאט, אני ממש אעריך את זה...‬
‫לא אכפת לי,‬ ‫אבל זה ממש חשוב לאחיך, ואנחנו משפחה.‬
‫לא מתחשבים ברצונות שלנו...‬
‫אין לך דאגות.‬ ‫את קמה בבוקר, שותה משקה אנרגיה...‬
‫הלוואי שיכולת להתחלף איתי.‬
‫הייתי שמחה להתחלף איתך ליום אחד.‬ ‫את לא היית שורדת עד ארוחת הצהריים.‬
‫את לא מבינה כמה אני משקיעה.‬
‫אני חייבת לחשוב על העבודה.‬
‫הייתי שמח שתדע איך זה להיות אני.‬
‫תאמין או לא, הייתי צעיר פעם.‬ ‫-לפני 10,00 שנה?‬
‫ברצינות, הייתי מתחלף איתך. אני מת‬ ‫לאכול 12 דונאטס ולשרוף את הקלוריות מייד.‬
‫אני רוצה לצלם. ביל, אני רוצה לצלם.‬
‫כן, טוב.‬ ‫-אחלה, תמונה.‬
‫בסדר.‬
‫מה?‬ ‫-את מוכנה לצלם אותנו בבקשה?‬
‫בעונג רב.‬
‫סיסי, תני את זה לגברת הנחמדה... עם חיוך.‬ ‫-רק אל תשתפי את התמונה.‬
‫אני מעדיפה לשתות את הקיא של עצמי.‬
‫תודה.‬
‫פשוט תעשו מה שאני מבקשת.‬
‫עלו למעלה. זהו. בלי קונצים. למעלה.‬
‫אתה שמאלה, את ימינה. יופי.‬
‫טוב, אבא, תכניס את הבטן. אתה יודע, היא...‬
‫שים את הכלב לפניה.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב. כולם להגיד: "חג מולד שמח".‬
‫"חג מולד שמח".‬
‫אימא!‬
‫מיילס!‬
‫זהירות!‬
‫זה היה מטורף.‬
‫ווקרים, כולם בסדר?‬ ‫-שברנו את הטלסקופ הרגע?‬
‫אימא, את רצינית?‬
‫את בסדר, סיסי?‬ ‫-זה ממש מביך.‬
‫כולם בסדר?‬ ‫-אימא, זה ממש מביך.‬
‫בואו נעוף מפה.‬
‫ויאט.‬
‫פיקלס.‬
‫פיקלס, תהיה בשק...‬
‫איך עברת את מערכת האבטחה שלי?‬ ‫-מה?‬
‫מה את עושה במיטה שלי?‬ ‫-אתה במיטה שלי.‬
‫רגע.‬
‫למה אני במיטה שלך, אבא?‬ ‫-למה אני במיטה שלך, אימא?‬
‫למה אתה קורא לי אימא?‬ ‫-למה את קוראת לי אבא?‬
‫כי את אימא.‬ ‫-כי אתה אבא.‬
‫די לקרוא לי אבא. אני לא אבא.‬ ‫-די לקרוא לי אימא. אני לא אימא.‬
‫לא, אני לא אימא!‬
‫מה כל הצעקות האלה?‬
‫ביל? ביל, אתה מוכן להגיד ל...‬
‫סיסי, אמרתי לך לסדר את ה... הכדורים.‬
‫או שהמולטי-יקום אמיתי‬
‫ועברנו דרך ממברנה מסועפת‬
‫של גשר איינשטיין-רוזן אל מציאות מקבילה...‬
‫אתה לא נשמע כמו אבא, אבא.‬ ‫-...או שנרדמנו.‬
‫וזה רק חלום, ואנחנו צריכים להתעורר.‬
‫תני לי סטירה.‬
‫בטח.‬ ‫-חזיז ורעם!‬
‫ממש מצטערת, אבא.‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-זאת אני.‬
‫סיסי?‬
‫אימא?‬
‫מה?‬ ‫-מי פמיליה.‬
‫איזה לילה.‬
‫אני יודע שאני מזדקן כשאחרי כוס יין אחת‬ ‫אני הולך לנחור במיטה של הבן הבכור.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫סיסי?‬
‫אימא?‬
‫ויאט?‬
‫אבא?‬
‫סיסי, מצאת משהו?‬ ‫-לא.‬
‫זה מצב ייחודי ומקורי לחלוטין‬ ‫שמעולם לא קרה בעבר.‬
‫נכון? אף ילד לא התעורר כמבוגר מעולם.‬
‫כן, זה ממש הזוי.‬ ‫-אתה מספר לי? חזרתי לגיל 17.‬
‫ואני בן 13, ופתאום 30.‬
‫טוב, ברור שאנחנו לא יכולים לצאת מהבית ככה.‬ ‫אני מציע שנעלה למעלה, נשמע נירוונה וננוח.‬
‫טוב?‬ ‫-אוי, לא. יש לי את הפרזנטציה למולסון היום.‬
‫אם לא אגיע, אני יכולה לשכוח מהשותפות.‬
‫אוי, הריאיון שלי ל"ייל".‬
‫ולי יש חזרה של "אבות או לא להיות".‬ ‫אסור לי לפספס אותה..‬
‫את לא יכולה לשחק במקומי.‬
‫ואני לא יכולה לשחק ככה.‬
‫טוב...‬
‫אלוהים.‬
‫היי, זוכרים את המערך הכוכבי?‬
‫היה הבזק אור מטורף.‬ ‫זו בטח הסיבה. נכון?‬
‫ואז כשהסתכלנו על זה...‬
‫אמרת "אין לך מושג כמה שהחיים שלי קשים."‬
‫"הייתי שמחה להתחלף איתך."‬
‫ואז אתה אמרת...‬ ‫-"בחיים לא תדע איך זה להיות אני."‬
‫אנחנו חייבים להגיע לטלסקופ ולהתחלף בחזרה.‬
‫מה יש לפיקלס?‬
‫מה יש למיילס?‬
‫מיילס הוא פיקלס.‬
‫פיקלס הוא מיילס.‬
‫רוצו!‬
‫פיקלס!‬
‫אוי, פיקלס.‬
‫מיילס!‬
‫רוצו.‬
‫נראה לי שברח לי קצת פיפי.‬ ‫-זו אחת מהנאות הלידה. תגידי תודה לעצמך.‬
‫ואו, אני מרגיש כמו ספיידרמן!‬
‫איפה ויאט?‬ ‫-התכווצות!‬
‫נראה לי שקרעתי את הארבע-ראשי.‬ ‫בשני הצדדים. איי!‬
‫פיקלס! תחזור!‬
‫מיילס!‬
‫פיקלס, לא!‬
‫היי!‬
‫אלוהים. תודה, רולף. המון תודה.‬
‫אתה שכן כל כך מתחשב.‬
‫תודה שהצלת את התינוק שלי...‬ ‫כלומר, את הכלב שלי.‬
‫תן לי אותו. תן לי את הילד שלי. תן...‬
‫לא.‬
‫עזוב.‬ ‫-טוב.‬
‫אלוהים אדירים. תודה.‬
‫אולי רצועה, להבא? ואמבטיה?‬
‫אוי, הילד השלישי שלי.‬
‫מה הייתי עושה...‬ ‫-הוא כלב מיוחד.‬
‫פשוט...‬ ‫-אתה שם בפנים?‬
‫ג'ס, אם תרצו, אני אשמח לאלף את הכלב שלכם.‬
‫הכלב צריך אנרגיית אלפא, ש...‬
‫לביל אין.‬
‫מה?‬ ‫-משמעת,‬
‫כאוס.‬
‫טוב. תודה, רולף. נזכור את זה.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-יום נעים.‬
‫שיהיה לכם יום נפלא, ווקרים.‬
‫הרצועה והאמבטיה.‬
‫אין לי נקבוביות בכלל.‬
‫איי, אימא!‬
‫כואב להיות את.‬
‫ואו, אימא, איזה תחת יש לך.‬
‫מי ידע שאת כזאת מרופדת?‬
‫סיסי...‬
‫סיסי ווקר, יש לך קעקוע?!‬
‫לפחות זה ינשוף קטן וחמוד, נכון?‬
‫אבל את זה צריך לכסות.‬
‫על כל הפנים. אל תפספס. בדיוק ככה.‬
‫טוב.‬ ‫-זה...‬
‫כן, ויאט. זה בסדר. מושלם.‬ ‫-למה מגרד לי כל כך?‬
‫כאילו, בכל הגוף... מה זה...‬
‫אוי, אבא, הפטמות שלך כאלה שעירות!‬ ‫-אוי, די. מה אתה...‬
‫אף תיכוניסטית לא תצא עם זה.‬
‫איכס.‬
‫בשום אופן לא, סיסי.‬ ‫-לא.‬
‫את לא יכולה ללבוש את זה לביה"ס. אני אמות.‬
‫את לא הולכת ככה למשרד.‬ ‫-את נראית כמו בובה של אמריקן דול.‬
‫אלה מכנסי הספורט של אבא שלך? לא.‬ ‫-את ננסי פלוסי?‬
‫יש לך צבע על הז'קט.‬ ‫-את אמנית.‬
‫את אמורה להתלבש בהתאם.‬ ‫-לא.‬
‫לא ימנו אותי לשותפה‬ ‫כשאני נראית כמו נערה טרנדית.‬
‫את חייבת להיכנע לפטריארכיה, מה?‬ ‫להתלבש למבט הגברי.‬
‫אוי, את והאידאלים שלך.‬
‫שתדעי לך שעם אידאלים לא קונים במכולת.‬
‫מרטת לי את הגבות?‬ ‫-לא.‬
‫כן.‬
‫תשמעי, אני חושבת שאף אחת מאיתנו‬ ‫לא רוצה להרוס לשנייה את החיים היום.‬
‫בהצלחה עם זה, אימא.‬
‫את יכולה ללבוש את זה בבית,‬
‫אבל בבקשה, מותק, לא בפרזנטציה שלי.‬ ‫את לא יכולה להתלבש ככה.‬
‫טוב, עשינו עסק.‬ ‫-טוב? עשינו עסק.‬
‫אבל את יכולה להתלבש פחות מרתה סטיוארט? כי...‬ ‫-אל תתחילי.‬
‫טוב, ווקרים,‬ ‫בואו נלך לטלסקופ ונבקש לחזור למצב הנורמלי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫התכוונתי לנהוג.‬
‫לא, אתה לא נוהג. אתה נראה כמו בן שש.‬
‫מה נעשה?‬
‫מה?‬
‫היי. מצטער, אבל המיצג סגור.‬
‫איזו משפחה מגושמת הפילה את הטלסקופ.‬
‫וברור שהם היו לבנים,‬ ‫כי שחורים לא עושים כאלה צרות.‬
‫תצליחו לתקן אותו, לא?‬
‫אם נצליח לתקן?‬ ‫לא כתוב לי "תחזוקה" על החולצה?‬
‫טוב, כמה זמן זה ייקח?‬
‫בערך 4-5 שעות עבודה.‬
‫טוב.‬ ‫-כן. טוב.‬
‫לדעתי שבוע. שבוע וחצי.‬
‫זה...‬
‫זה בסדר, תנו לי. טוב? אל תדאגו.‬
‫אדוני, אם תוכל לסדר לי אותו עד הערב,‬
‫אדאג שזה ישתלם לך.‬
‫על כמה צ'דר אנחנו מדברים, בחורצ'יק?‬
‫רק רגע. יש לכם צ'דר?‬
‫אין עליי גבינה.‬
‫לא.‬ ‫-גבינה?‬
‫לא, זה סלנג, מותק.‬
‫אפשר לשלם באפליקציה?‬
‫אפליקציה? אם אפשר...‬
‫בטח שאפשר באפליקציה.‬ ‫-כן? מעולה.‬
‫נדאג שהוא יעבוד הערב. לא ננוח עד שנסיים.‬
‫בוא נלך לאכול צהריים.‬
‫מדהים.‬ ‫-טוב.‬
‫תודה על העזרה, רולף.‬ ‫למשפחה הזאת מצפה יום ממש מאתגר.‬
‫אל תדאגו.‬ ‫הכלב והתינוק שלכם נמצאים בידיים טובות.‬
‫רולף, יצא לך להכיר תינוקות?‬
‫כן, כמובן שכן. הייתי תינוק בעצמי פעם.‬
‫טוב, לכו, חמודים.‬
‫כפי שאתם רואים,‬ ‫כבר השכבתי את התינוק לישון.‬
‫להתראות. ביי.‬
‫טוב.‬
‫אוף, החצאית הזאת כל כך צמודה ומגרדת,‬ ‫איך את לובשת אותה?‬
‫אני מרגישה כאילו עטפו אותי בניילון נצמד.‬
‫יש לי אלרגיה.‬ ‫-תפסיקי לגעת בה. תסתכלי עליי. תתרכזי.‬
‫אנחנו מסוגלות.‬ ‫את נראית כמוני. את נשמעת כמוני. את מתנהגת...‬
‫אוי, סיסי, מה אכלת?‬
‫סליחה, הורדתי משקה אנרגיה בדרך לפה.‬
‫פשוט תנעלי את הנעליים.‬
‫אחריי.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, זה גאס. תגידי לו שלום.‬
‫שלום, גאס.‬
‫טוב.‬ ‫-לא. לא, אימא.‬
‫לא, אנחנו לא... לא עושים את זה. תודה.‬
‫זה "פוני". של ג'ניווין.‬ ‫-תודה.‬
‫איפה האוטו שלך?‬
‫טוב, אנחנו יכולות לעשות את זה.‬ ‫פשוט תמשיכי...‬
‫מתוקה. בואי.‬
‫תנערי וזה יעבור.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫את בסדר. פשוט תנערי את זה.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫ואו, סיסי! מה את עושה פה?‬ ‫-היי.‬
‫זה משחק חדש?‬
‫זו העוזרת שלי, קארה. תני לה את התיק.‬
‫סליחה, קארי.‬
‫קארה.‬ ‫-קארה.‬
‫סליחה. אני קצת מעופפת.‬
‫הגזמתי קצת עם האלכוהול אתמול.‬
‫כן, מזל טוב. סוף סוף!‬
‫זה נוראי, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫לא. פשוט...‬
‫אני חייבת ללחוץ על זה.‬ ‫-מה...‬
‫להיכנס לשם ו...‬
‫אוי, לא!‬ ‫-לא.‬
‫ככה נהיות צלקות.‬
‫זו מי שאני חושב שזאת?‬
‫סליחה.‬
‫סליחה. אתה לא יכול לעשות את זה,‬ ‫כי תחטוף בעיטה.‬
‫אני...‬ ‫-אה, ג'ס.‬
‫ג'ס. יום גדול, ג'ס. כולם מחכים.‬
‫אל תאכזבי אותנו.‬
‫כן, אני... היא כבר מגיעה.‬
‫אהבתי.‬
‫מי היצור הזה?‬ ‫-אני הבת שלה, סיסי.‬
‫אני רואה את הדמיון המשפחתי.‬
‫גם לך יש אף גדול.‬
‫איזה חוצפה...‬ ‫-ראית את האף שלו?‬
‫אנחנו רק צריכות רגע כדי להתכונן.‬
‫אני לא מאמינה שחשבתי שנצליח.‬
‫מה קרה לגברת "קטן עליי"?‬
‫היא נפלה במדרגות, אימא.‬
‫תני לי רגע.‬
‫אני כל כך מתוחה. אני צריכה שוקולד.‬
‫שוקולד. אני צריכה שוקולד.‬ ‫-כרטיסיות.‬
‫טוב, כרטיסיות. טוב.‬
‫- גלידה -‬
‫אוי, כן.‬
‫זה מעולה.‬
‫קר. זה קר.‬
‫טוב, סיסי, תסתכלי עליי.‬
‫כתבתי את כל המצגת על כרטיסיות.‬
‫את רק צריכה להקריא אותן.‬
‫אני לא מבינה כלום בארכיטקטורה.‬
‫אנחנו ווקרים. ווקרים לא פורשים.‬
‫לא נכון. אנחנו תמיד מכבים סרטים לפני הסוף.‬
‫כל מה שאת צריכה לעשות‬ ‫הוא לצעוד אל תוך הישיבה הזאת ולהקריא אותן.‬
‫להיות בוסית.‬ ‫-להיות בוסית.‬
‫להיות בוסית.‬ ‫-להיות בוסית. קדימה!‬
‫היי. אבא, אתה לא יכול פשוט לצאת לשם.‬
‫תוריד את הראש, אל תיצור קשר עין עם אף אחד.‬
‫מה?‬
‫אתה עומד להיכנס לטווח האש.‬ ‫-לאן?‬
‫זה קריטי שלא תישאר במקום אחד‬
‫פחות מארבע שניות או יותר משבע.‬
‫היי. מה קורה?‬ ‫יו, ראגלס, מה המצב?‬
‫אחלה משחק בשישי האחרון.‬ ‫ברצינות. נראית כמו ארון דונלד.‬
‫תודה, חבר. אבל קפא לי התחת.‬ ‫-אני איתך.‬
‫אני בטוח.‬
‫בוא הנה.‬ ‫-מה?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-יש לי חדשות בשבילך.‬
‫אבא שלך הוא עוגה, והתיכון הוא כוס התה שלי.‬
‫אין פה מקום למטפורות של אוכל, אבא.‬ ‫זה עניין של חיים ומוות.‬
‫אני...‬ ‫-אני מסתדר.‬
‫מה קורה, בנות? מה נשמע?‬
‫היי!‬
‫שלושה. שלושה כדורים.‬
‫טוב.‬
‫לא.‬
‫לא אוכלים זבל. זה לא בריא.‬
‫לא. היי. תפסיק.‬
‫אלה המים של הכלב.‬
‫לא שותים מים של כלבים. לא.‬
‫אתן לך קצת פרטיות.‬
‫אם אתה רוצה שאקח פיקוד, אין בעיה.‬
‫אה, הנה היא.‬
‫בדיוק לא בזמן.‬
‫כן. בסדר.‬
‫פיטר, אני רוצה להודות לך ולכל קבוצת מולסון‬ ‫על כך שהשקעתם מזמנכם והגעתם היום.‬
‫תתחילו.‬ ‫-אהבתי.‬
‫טוב, מובילת הפרויקט שלנו‬ ‫והכוכבת שלנו, ג'ס ווקר,‬
‫תוביל את הפרזנטציה.‬
‫ג'ס? ג'ס, אנחנו מוכנים.‬
‫ג'ס.‬ ‫-קדימה, ג'ס.‬
‫זה ימצא חן בעיניך.‬
‫תודה שהגעתם היום.‬
‫כן.‬ ‫-אני אתחיל.‬
‫קודם כול, אני רוצה להודות לכם שבאתם.‬
‫שנית, אני רוצה לדבר על החברה הזו,‬
‫כי כאן בחברה,‬ ‫אנחנו רוצים להתעלות מעבר לציפיות.‬
‫אנחנו רוצים לשלב‬ ‫יופי, פונקציונליות וחדשנות.‬
‫כאן בחברה, אין לנו ניסיון בבנייה...‬ ‫יש לנו ניסיון...‬
‫היא בסדר?‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫כאן בחברה, באטלס, כאן באטלס...‬ ‫-הכרטיסיות.‬
‫כרטיסיות.‬
‫כן, אבל העיניים שלי לא עובדות.‬ ‫-משקפיים.‬
‫טוב.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-רק רגע, בלי פניקה.‬
‫רק רגע. טוב, לא לדאוג.‬
‫את יודעת מה, ג'ס? אולי אני אקח פיקוד?‬
‫לא!‬
‫סליחה?‬
‫ברצינות?‬
‫סליחה. תמשיכי.‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫אני אדבר על הבניין עצמו.‬
‫זה מה שחשוב.‬
‫כן.‬ ‫-לכן אנחנו כאן.‬
‫כן.‬ ‫-זה גג, ואלה קירות.‬
‫זו כנסייה.‬
‫זה הצריח.‬
‫פותחים את הדלת,‬
‫ורואים את כל האנשים.‬
‫היי, יודעת מה?‬
‫יש לך מזל, כי אני אוהב לצחוק כמו כולם.‬
‫באמת?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫טוב, אתם יודעים מה? סיימנו. תודה.‬ ‫-פיטר.‬
‫תגידי להם להביא את הרכב.‬ ‫-לא!‬
‫רגע! אני חושבת שמה שאימא שלי מנסה לומר‬
‫הוא שאנחנו משלבים בין צורה לפונקציונליות‬ ‫תוך שימוש בתמך הקדמי כגן מדורג,‬
‫ובו זמנית תומכים במקשת המרכזי.‬
‫מי הצעירה האינטליגנטית הזו?‬
‫אני הבת שלה.‬
‫והאינטליגנציה שלי‬ ‫נובעת כולה מהאופן שבו אימא שלי גידלה אותי.‬
‫טוב, תפתחו את זה. אני רוצה לראות.‬ ‫-מה קורה איתך?‬
‫לא יודעת.‬ ‫נראה לי שהגלידה במטבחון הייתה מקולקלת.‬
‫אני...‬ ‫-גלידה במטבחון?‬
‫אני רגישה ללקטוז.‬ ‫זה אומר שאת רגישה ללקטוז.‬
‫זה ממש רע.‬ ‫לא נראה לי שאני יכולה להתאפק.‬
‫את יכולה. רוצה לדעת למה?‬
‫כי יש 40 שנה של פלוצים בבטן הזאת.‬
‫את לא משחררת אותם‬ ‫ביום הכי חשוב בקריירה שלי.‬
‫אני לא רוצה לשחרר אותם.‬ ‫-תנשמי.‬
‫ג'ס, את בסדר?‬ ‫-לא אשחרר אותם.‬
‫ג'ס, אולי תמשיכי עם הפרזנטציה למר מולסון?‬
‫כן.‬
‫זה בסדר. סליחה.‬
‫אני צריכה...‬
‫אני מסוגלת.‬
‫אני חייבת לחיות בגוף שלי! סליחה!‬
‫אלוהים.‬
‫היא ממש מצטערת.‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫שכל העתיד שלי התפוצץ לי מול העיניים!‬
‫זה היה בעבר. צריך להתמקד בהווה.‬
‫את חייבת לשחק כדורגל בשבילי.‬
‫התיק. השותפות שלי.‬
‫למה לא ביקשת עזרה ממישהו מהצוות?‬ ‫כולם עובדים בשבילך, לא?‬
‫כן, סיסי, טכנית.‬ ‫אבל בסופו של דבר, זו האחריות לי ל...‬
‫טוב, לא משנה. תקשיבי.‬ ‫את יכולה לעמוד בצד, לרוץ במגרש,‬
‫אבל אם מישהו יעביר לך את הכדור,‬ ‫אני מתחננת, תעבירי אותו בחזרה.‬
‫סיסי, אני חושבת שאסתדר.‬
‫ואימא, מה שלא תעשי,‬ ‫נסי לא להיות מוזרה עם החברים שלי.‬
‫תאמיני או לא, הייתי די מגניבה בתיכון.‬
‫אני אלך על "או שלא".‬
‫היי! קטן עלייך, סיסי!‬
‫תכסחי היום.‬
‫אנשים יכוסחו.‬
‫בהצלחה היום, סיסי.‬ ‫-תודה.‬
‫יאללה סיסי! יאללה סיסי!‬
‫הכול בסדר, סיסי? את נראית קצת מתוחה.‬
‫כן, לא. אני בסדר.‬ ‫אני פשוט לא ממש אוהבת את ההשתוללויות.‬
‫כן. אגב, איך הקעקוע? אני עושה אחד בסופ"ש.‬ ‫-אווה, לא.‬
‫זו הייתה החלטה חסרת אחריות ולא רציונלית,‬ ‫והתחרטתי עליה מייד.‬
‫אימא שלך ראתה אותו? היא בטח התחרפנה!‬
‫לא. כמו כל אימא טובה,‬ ‫יש לה סובלנות לכל הטעויות של הילדים שלה.‬
‫זה קורע. את נשמעת ממש כמוה.‬
‫"אני ג'ס ווקר, אם המאה,‬ ‫ויש לי סובלנות לכל הטעויות של ילדיי."‬
‫בואי, האוטובוס יוצא. הגיע הזמן למשחק!‬
‫כן?‬ ‫-היי, רולף, זו סיסי. איך הולך?‬
‫זה אתגר אדיר, אבל אני אסדר את זה.‬
‫אל דאגה, רולף בסביבה.‬ ‫-מה זאת אומרת "אתגר אדיר"? זה ילד וכלב.‬
‫תדאג שהם יהיו בטוחים.‬ ‫-אשתדל להיות תקיף יותר.‬
‫לא צריך להיות תקיף.‬ ‫רק תשתלט על העניינים. נחזור אחרי המשחק.‬
‫אני חייב לנתק, האילוף ממשיך. ביי.‬
‫רולף.‬
‫ברוכים הבאים, חברים.‬ ‫זה יום יפהפה באצטדיון בי-אם-או.‬
‫"לוסי ג'ונס יוניקורנז" משחקת היום‬ ‫נגד יריבתה הראשית, הברודוויק דר-דווילז,‬
‫על האליפות של דרום קליפורניה.‬
‫קדימה, יוניקורנז!‬
‫את היוניקורנז מנהיגה הקפטנית, סיסי ווקר.‬
‫היא הייתה אלופת בתי הספר בכיתה ט'‬ ‫והיא ממשיכה לעורר הדים.‬
‫אבל בואי לא נשכח את הדר-דווילז.‬ ‫גם להם יש נשק סודי:‬
‫ג'יזל ואליסה תומפסון, האחיות סכין-קפיץ.‬ ‫אבל לא שמעת את זה ממני.‬
‫אוי, זה עינוי.‬ ‫קדימה, אימא, אל תאכזבי אותי.‬
‫אני רואה את אלכס סליוון.‬ ‫הוא צייד כישרונות של הנבחרת הלאומית.‬
‫היי!‬
‫אוי. אני מצטרפת.‬
‫היי, גב' ג'נק... קארי. היי, קארי.‬
‫ואו, אני מתה על הווייב עם הכובע ההפוך.‬ ‫מאוד חגיגי. מאוד יום המשחק.‬
‫אני קצת מתוחה היום, האמת.‬
‫אז נחשי מה?‬ ‫הבאתי קצת יין ליום המשחק!‬
‫יין?‬ ‫-כן.‬
‫לא. אני ממוקדת במשחק, אבל תודה.‬
‫אה, כן, שכחתי.‬ ‫היא סופר-אימא. היא מתמקדת במשחק.‬
‫היא יודעת את השמות של כל השחקנים. אני לא.‬
‫טוב.‬
‫אתה כל כך לא מוכן לזה.‬
‫מה? אני אסתדר.‬ ‫למדתי באוניברסיטה. אני יכול לעבור ריאיון.‬
‫למדת באוניברסיטת אריזונה. פה זה ייל.‬
‫יש אומרים שאוניברסיטת אריזונה‬ ‫היא הייל של דרום-מערב טמפה.‬
‫ל...‬
‫ויאט.‬ ‫-כן?‬
‫סליחה. הוא ויאט.‬
‫אני גבר. אני גבר בוגר עם גוף של מבוגר,‬
‫ועם שיער גוף של מבוגר.‬
‫אני בדיוק כמוך.‬
‫האמת היא שאני סקנדינבי. אני חסר שיער גוף‬ ‫באופן מפתיע. קוראים לך ויאט?‬
‫לא. כי אני גבר, בעוד שוויאט הוא ילד.‬
‫זה ויאט.‬
‫טוב. אנחנו מוכנים.‬ ‫-טוב. אני כבר מגיע. תודה רבה.‬
‫אלוהים אדירים, תתאפס. מה אתה עושה?‬
‫טוב? תירגע, בסדר?‬
‫היי, כשאנחנו משחקים "ג'פרדי",‬ ‫מי תמיד מנצח?‬
‫אני.‬ ‫-טוב, ומי חוץ ממך?‬
‫אימא.‬ ‫-טוב, אז אני מנצח את סיסי, לא?‬
‫היא אפילו לא צופה.‬
‫טוב, כשאנחנו צופים ב"עוגה או לא עוגה"‬ ‫אני תמיד מנחש ראשון אם זו עוגה.‬
‫אתה באמת טוב בזה בצורה הזויה.‬ ‫-תודה. עכשיו תאחל לי בהצלחה, טוב?‬
‫תשעים דקות. תשעים דקות.‬
‫והמשחק מתחיל.‬
‫קדימה, יוניקורנז! קדימה!‬
‫והמהלך הראשון שלה הוא...‬
‫לתפוס את הכדור עם הידיים.‬
‫היא תפסה את הכדור.‬
‫היא תפסה אותו.‬
‫אוי, את תהיי בסדר?‬
‫הוא ראה אותה תופס אותו.‬ ‫מה היא עושה?‬
‫היא מרביצה היום.‬
‫הטריק הוא לצפות בזה בטבלט,‬
‫ואז אפשר לעשות צילום מסך‬ ‫ולהגדיל את התמונה.‬
‫ברגע שרואים את משיכות המברשת,‬ ‫יודעים שזאת עוגה.‬
‫אל תנקוש באצבעות בחזרה.‬ ‫-לא עושים את זה.‬
‫מה זה, פלאשדאנס?‬
‫ויאט, כמחווה של רצון טוב,‬ ‫אם אתה רוצה שנתחיל מהתחלה...‬
‫בבקשה, לא.‬
‫לא? אתה רוצה לעשות שמירה ב...‬ ‫-כן.‬
‫שפת הגוף שגויה לגמרי.‬
‫זו לא הנאה. זה שיפוט.‬
‫היי, מר ווקר.‬
‫ואז דייב גרוהל הצטרף ללהקה,‬ ‫והם הקליטו את "נברמיינד" באביב של 1991.‬
‫אריאנה.‬
‫ויאט בפנים?‬ ‫-כן.‬
‫כן. ויאט בפנים. הוא לא כאן.‬
‫אתה יודע, אני שמחה בשבילו בקשר לייל.‬ ‫פשוט...‬
‫לא יודעת, חבל לי שהוא יעזוב.‬
‫כן? זה יעציב אותך?‬ ‫-ברור.‬
‫הרי אנחנו שכנים מאז שנולדתי.‬
‫אתה יודע, תמיד היינו משחקים ביחד בילדות.‬
‫אפילו היה לנו דובי של חג מולד‬ ‫שהיינו מעבירים מאחד לשני כל שנה.‬
‫את זוכרת את זה?‬
‫בטח. הוא ממש אדיב ומתחשב,‬ ‫והאמת שזה ממש נדיר.‬
‫הוא גם ממש קשוח. הוא מתאמן בקראטה.‬ ‫כן. יש לו חגורה לבנה עם שני פסים.‬
‫הוא היה מקבל חגורה צהובה, אבל‬ ‫הסנסיי שלו אומר שהוא בכה במבחן, וזה מטורף,‬
‫כי הוא לא בוכה כמעט אף פעם בחיים האמיתיים.‬
‫תעבירו לסיסי!‬ ‫-אלוהים.‬
‫אחותי. טוב, את זוכרת שסיפרתי לך‬ ‫על הבעיה הקטנה שהייתה לי ולג'ון?‬
‫ניסיתי את הדבר המטורף הזה מתקופת הלימודים‬ ‫שסיפרת לי עליו.‬
‫זה עבד. ירדתי...‬
‫האחיות סכין-קפיץ מכסחות את ווקר!‬
‫כרטיס אדום! חתכו אותה מאחור.‬ ‫ראית את זה, כן?‬
‫ראית את זה.‬ ‫-כן.‬
‫אין סיכוי שצייד הכישרונות של הנבחרת‬ ‫מרוצה מהביצועים האלה.‬
‫תעבירי לי את היין.‬ ‫-בהחלט.‬
‫נעשה עוול אם לא נדבר על העבודה המרגשת מאוד‬
‫שאתה עושה בנושא של השערת רימן.‬
‫פתרתי אותה.‬
‫את אחת מ-23 הבעיות הבלתי פתורות של הילברט?‬ ‫-כן, תגידו לשמילברט שהוא ירד ל-22.‬
‫טוב, "שמילברט" נפטר לפני 80 שנה.‬
‫כמישהו שנאבק עם השערת רימן,‬
‫אני סקרן, לאיזה כיוון אתה נוטה?‬
‫נכון או לא נכון?‬
‫לא נכון.‬
‫איירה.‬ ‫-לכל הרוחות.‬
‫תנשום.‬
‫אתה יודע שמכון קליי מציע פרס‬ ‫של מיליון דולר למי שיפתור את השערת רימן.‬
‫נשמח אם תוכל להראות לנו‬ ‫חלק מהעבודה שלך ברגע זה.‬
‫ממש נשמח.‬
‫"רימן"?‬
‫חשבתי שאמרתם "רדמן".‬
‫את ההשערה שלו פתרתי.‬
‫את השערת רדמן?‬ ‫-השערת רדמן?‬
‫מוו-טאנג?‬
‫קדימה.‬
‫סיסי ווקר נתפסת לא מוכנה‬ ‫והכדור מתגלגל לה ממש בין הרגליים.‬
‫הדר-דווילז מובילים אחת-אפס.‬
‫אוי, זה עינוי.‬
‫את הורסת לי את החיים!‬
‫כשהורים צועקים מהיציעים,‬ ‫זה מפעיל לחץ על הילדים.‬
‫היא השריצה שלושה ילדים‬ ‫והיא עובדת 60 שעות בשבוע.‬
‫נראה לי שהיא יכולה להתמודד‬ ‫עם קצת ביקורת בונה!‬
‫אני חייבת לעוף מפה.‬
‫כן. כל הכבוד.‬
‫סיסי, אני באה.‬
‫נראה שיש לנו אימא מגוננת מדי.‬ ‫-סליחה!‬
‫איזו התרסקות.‬
‫יש לך מדבקה של מיינקראפט על הבקבוק?‬
‫כן, אני מתה על מיינקראפט.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-ו"חולית"?‬
‫אתה רוצה לדבר על המקורי או החדש?‬
‫אני רוצה לדבר על הספר.‬ ‫-פרנק הרברט הוא הסופר האהוב עליי.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫יש סיכוי שאת צמחונית‬ ‫שפתוחה לאפשרות לבשר מתורבת?‬
‫ברור.‬
‫ברור. נכון?‬ ‫זו הדרך האתית והסבירה היחידה להתקיים.‬
‫מה דעתך על קיבורגים?‬ ‫-רובוטים די מקריפים אותי.‬
‫לגמרי. רובוטים זה טיפשי.‬ ‫-לא.‬
‫היי, נראה לך‬ ‫שוויאט ירצה ללכת למסיבה של האנטר?‬
‫האנטר דרו עושה מסיבה?‬ ‫-כן.‬
‫אולי אוכל לדבר איתו קצת.‬
‫אני חושב שהוא עשוי ללכת.‬
‫טוב, מגניב. נתראה, מר ווקר.‬
‫ביי.‬
‫אל תעמוד על הכיסא. מה?!‬
‫תתקדמי, תתקדמי!‬ ‫-תתקדמי! תתקדמי!‬
‫גב', ווקר!‬ ‫-סליחה.‬
‫תחטפי אותו!‬
‫פאס ולזוז.‬ ‫-פאס ולזוז. קדימה!‬
‫ברצינות, אני מסתדרת.‬
‫אלוהים.‬ ‫-סליחה.‬
‫זהירות מהבלם!‬ ‫-זהירות מהבלם!‬
‫תבעטי!‬ ‫-תבעטי!‬
‫גול!‬ ‫-גול!‬
‫טוב, גב' ווקר, אני מעריכה את ההתלהבות,‬
‫אבל להורים אסור להיות על המגרש,‬ ‫מאז התביעה ההיא.‬
‫את יודעת את זה.‬ ‫-סליחה.‬
‫קדימה, תצטופפו. קדימה. בואו.‬
‫טוב. לכם אסור לשמוע. לכו מפה.‬
‫אתן נותנות לי הכול. אני רוצה עוד.‬ ‫צריך לחץ במרכז. חייבים לשחק...‬
‫סליחה. אני חושבת‬ ‫שכדאי להחליף מ-4-4-2 ל-4-3-3.‬
‫אתן צריכות עוד שחקנית התקפית‬
‫כדי ליצור יותר הזדמנויות לשערים.‬
‫תני לי את הלוח.‬ ‫-הוא שלי. זה הלוח שלי.‬
‫כשתקבלי פאס חיצוני מאווה,‬ ‫אני רוצה את שחקניות ההתקפיות בקצה המגרש.‬
‫הן ינסו לפצות על זה וישאירו פתח רחב.‬
‫אנחנו מחכים לזה מאז הגן.‬
‫מה?‬
‫קבוצה בשלוש.‬ ‫-בשלוש.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, קבוצה!‬ ‫-קבוצה!‬
‫הם מחליפים מ-4-4-2 ל-4-3-3.‬
‫תעבירו לסיסי את הכדור.‬
‫היא מוכנה. היא פתוחה.‬ ‫-תעבירי אותו.‬
‫כדור גבוה לסיסי ווקר. היא פנויה.‬
‫הכדור שלה!‬ ‫-קדימה! קדימה!‬
‫סיסי, תתפסי אותו!‬
‫זו הזדמנות לגול שיכריע את המשחק!‬ ‫-זה שלך, סיסי!‬
‫את לא יכולה... תכניסי אותו, סיסי!‬
‫קדימה! לכי על זה, אימא!‬ ‫מה את עושה, אימא?!‬
‫מה היא עושה?‬
‫את בסדר?‬ ‫-לא.‬
‫מה היא עושה?‬
‫אני חושבת שהיא עוזרת ליריבה.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫התקווה של סיסי‬ ‫להתקבל לנבחרת הלאומית חלפה לנגד עינינו.‬
‫יום עצוב, זה מה שיש לי לומר.‬
‫סיסי, אמרתי שאני מצטערת.‬
‫טוב, תמיד אמרת‬ ‫שכדורגל זו לא קריירה אמיתית.‬
‫בזכותך, זה יהיה נכון.‬
‫מתוקה, יהיו הזדמנויות אחרות להתקבל לנבחרת.‬
‫את לא מבינה,‬
‫כי לא באמת אכפת לך ממני‬ ‫וממה שעושה אותי מאושרת.‬
‫את רק רוצה שאהיה כמוך ושאחשוב ואתנהג כמוך.‬
‫זה לא קשור לנבחרת הלאומית.‬
‫אני פשוט רוצה להתרחק ממך.‬
‫לא. עזוב.‬
‫עזוב את זה.‬
‫עזוב.‬
‫מה?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אתה רוצה שאשים לך את החיתול?‬
‫אם אתה מבין אותי, תנבח פעמיים.‬
‫ואו.‬
‫מעולה. אתה בסדר.‬
‫הוא ביקש שאעשה את זה.‬
‫תקשיבו, אני חושב‬ ‫שהכלב והתינוק מבלים יותר מדי זמן ביחד.‬
‫טוב, הגיע הזמן‬ ‫לשים את היום הזה מאחורינו ולהתחלף בחזרה.‬
‫זה נראה מעולה.‬
‫טוב, תדליקו אותו. בוא נצא לדרך.‬
‫לצערי, הבחורצ'יק לא פועל.‬
‫סליחה?‬
‫הרכבנו את הטלסקופ,‬ ‫אבל אנחנו לא מוצאים את העדשה החמישית.‬
‫היא בגודל של מטבע.‬
‫זה הזוי. חיפשנו אותה בכל מקום. היא נעלמה.‬ ‫-בואו נקנה חדשה.‬
‫אבא, זו עדשה אכרומטית דו-קמורה.‬
‫העדשה מורכבת מתחמוצת התוריום.‬ ‫-שיש לו מבנה גבישי דומה לקלציום פלואוריד.‬
‫עם תכונות אופטיות כמו שבירות גבוהה.‬
‫ודיספרסיה נמוכה‬
‫לצמצום אברציה כרומטית.‬ ‫-לצמצום אברציה כרומטית.‬
‫זה משהו שאפשר להשיג בחנות אופטיקה, או ש...‬ ‫-ממש לא, אי אפשר.‬
‫הן מיוצרות בשוויץ בעבודת יד.‬ ‫-בלוזאן, ליתר דיוק.‬
‫ויש רק עוד יום אחד למערך הכוכבים.‬
‫תתפסו את הבא.‬
‫מצחיק מאוד.‬
‫למה זה מצחיק?‬
‫כי המערך הבא יהיה בשנת 2162.‬
‫היי, המשפחה האהובה עליי.‬
‫מישהו מכם מצא את רוח החג?‬
‫ממש לא.‬
‫טוב, אולי מזמורי חג יעזרו להוציא אותה מכם.‬
‫לי הם תמיד עוזרים.‬ ‫-לא. אנחנו במשבר. את רצינית?‬
‫נשמע שאתם צריכים לתקן את מה שהתקלקל.‬ ‫-כן, אנחנו צריכים לתקן את הטלסקופ,‬
‫אבל צריך למצוא עדשה מאוד מיוחדת וספציפית...‬
‫ספוק!‬
‫אין הרבה סיכוי, אבל הוא חייב לי,‬
‫ובטח לספייס אקס יש את הטכנולוגיה‬ ‫לייצר העדשה שאנחנו צריכים.‬
‫יופי.‬ ‫-כן. אזמין טרמפ ב"ליפט".‬
‫נחשו מה?‬
‫את גם נהגת "ליפט"?‬ ‫-קדימה. בואו נזוז.‬
‫טוב, ווקרים, בואו ננסה לישון קצת.‬
‫ויאט, מה קרה? מה העניין?‬
‫דיברתי קודם עם אריאנה,‬
‫והיא הזמינה אותי, טוב, אותך,‬ ‫למסיבה בבית של האנטר דרו,‬
‫וממש קיוויתי שאחזור לגוף שלי, כדי שאוכל...‬
‫אני לא אוהב מסיבות.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫לא.‬ ‫-כן. בחייך.‬
‫בשביל ויאט.‬
‫למה כל מה שקרוב מטושטש?‬
‫אני לא...‬
‫מה השעה, חצות? אני מת מעייפות.‬
‫משהו כמו רבע לשמונה.‬
‫זה די מרגש, לא?‬
‫זה גרוע לומר‬ ‫שזה הדבר הכי מרגש שעשיתי כבר שנים?‬
‫ג'ימי, קפוץ!‬
‫ג'ימי!‬
‫שאתקשר לאימא שלו?‬
‫אני בטוח שג'ימי בסדר.‬
‫תמשיכו לחגוג.‬ ‫-לא נראה לי שג'ימי זז.‬
‫מה את עושה?‬
‫קלטתי שיש לי‬ ‫את טביעות האצבע של אימא ואת הפנים שלה,‬
‫אז אני יכולה להזמין לקבוצה‬ ‫נסיעה לקואצ'לה בקליק אחד.‬
‫12,000 דולר. קנו עכשיו.‬
‫ואו. טוב.‬
‫בואי נראה מה יש לאבא.‬
‫נראה.‬ ‫-אני בפנים.‬
‫אוי, זו בדיקת קולונסקופיה.‬
‫למה הם כאלה...‬ ‫-היי!‬
‫כן!‬
‫ערב האימהות החודשי הגיע!‬ ‫-כן.‬
‫ביל כאן.‬
‫בעלה כאן.‬ ‫-כדאי שאלך.‬
‫תישאר פה.‬ ‫-את רוצה שביל יישאר?‬
‫זה חסר תקדים.‬ ‫-אני מניחה שביל נשאר.‬
‫אני מתה מרעב.‬ ‫את מתעלה על עצמך כל חודש.‬
‫אנחנו מתים לראות מה בישלת לארוחת ערב.‬
‫אה, מה שבישלתי?‬
‫קדימה.‬ ‫-כן, טוב. סליחה.‬
‫אלוהים.‬
‫מה קורה איתכם?‬
‫כן, אני ממש מודאגת מאז משחק הכדורגל.‬
‫אני יודעת לזהות קריאות לעזרה.‬ ‫-כל השכונה מדברת.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫בואו נמזוג יין.‬ ‫-כן.‬
‫מה?‬ ‫-אריאנה באה.‬
‫מה התוכנית שלך?‬ ‫-מה?‬
‫אני פשוט לא רוצה שתהרוס לוויאט.‬
‫אני מסתדר. יהיה בסדר, טוב? אל תדאגי.‬
‫היי.‬
‫צמרמורת.‬
‫היי, אריאנה.‬ ‫-היי, סיסי.‬
‫את בסדר? שמעתי שהיה לך שבץ במשחק הכדורגל.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, מצוין.‬
‫נראה שאת לובשת בגדים מצדקה.‬ ‫את לא בסדר.‬
‫היי. סליחה על ההפרעה.‬
‫אני צריך לדבר‬ ‫עם זאת שאני נשוי לה במטבח, עכשיו.‬
‫כן, צריכה ללכת.‬ ‫-זאת שאני נשוי לה?‬
‫בחיים לא היינו כאלה חרמנים.‬ ‫אתן לא מבינות. כל הזמן תשוקה, תשוקה.‬
‫תשוקה?‬
‫את יודעת, דולת האינטימיות שלי, בלייז,‬ ‫אומרת שזוגות צריכים לפחות 12 נשיקות ביום‬
‫רק כדי לתחזק את הזוגיות.‬
‫בלייז עובדת לאחרונה עם הארי ומייגן.‬
‫התנשקנו כל היום. התנשקנו 14 פעמים.‬
‫לא נראה לי.‬ ‫-כן.‬
‫למה שלא תתנשקו?‬
‫מה קורה פה?‬
‫נראה לי שהן עלו עלינו.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫לא, הלכתי לשתי דקות.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫נראה לי שנצטרך להתנשק.‬
‫אין מצב.‬
‫בבקשה, הנשמה מפה לפה.‬ ‫-קדימה.‬
‫אתה חייב לנשק אותי. תעשה את זה. ויאט.‬
‫תתנשקו! תתנשקו!‬ ‫-תצילו את הקשר שלכם.‬
‫הן כמו להקת זאבים.‬
‫אתה חייב לעשות את זה.‬ ‫-אני לא רוצה.‬
‫אין לנו ברירה.‬ ‫-איכס!‬
‫אני ממש מצטערת, ויאט.‬
‫פשוט תהיה גבר. תעשה את זה מהר. קדימה.‬
‫תילחמו על האהבה שלכם!‬
‫פחות דיבורים, יותר נשיקות.‬
‫קדימה.‬ ‫-בואו נראה.‬
‫זה בריא.‬
‫קדימה.‬
‫לא.‬
‫אוי.‬ ‫-הוא נראה כמו איגואנה.‬
‫הם מתנשקים.‬ ‫-ואו.‬
‫אנחנו צריכים לדבר במטבח.‬
‫אני מתה להתמזמז איתו.‬
‫רוצה?‬
‫לא, תודה.‬
‫במיוחד לא אחרי שש.‬
‫עם הקולונסקופיה והפוליפים,‬ ‫זה פשוט מכביד לי על הלב.‬
‫אני ממש מצטערת.‬ ‫-יש לנו צרות יותר גדולות. אימא ואבא נעלמו.‬
‫מה? לא יכול להיות.‬ ‫-לא יודע מה לומר לך. הם נעלמו.‬
‫מה נעשה?‬
‫קודם כול צריך להיפטר מהאימהות המשוגעות.‬ ‫-הן באו למועדון ארוחת הערב של אימא.‬
‫טוב, אז אם ניתן להן אוכל, הן ילכו.‬
‫כן.‬
‫נכין להם משהו. אימא תמיד מבשלת.‬
‫ראיתי את אימא מכינה ארוחת ערב אלפי פעמים.‬ ‫-כמה קשה זה יכול להיות?‬
‫אני אטפל בעוף.‬ ‫-ואני אטפל בתוספות.‬
‫היי, בנות.‬
‫אנחנו פה בשביל אינסטוש?‬
‫אוי! אלוהים!‬
‫רגע!‬ ‫-אני אביא מים!‬
‫מה...‬
‫תכבי את זה!‬
‫את יודעת מה? תני לי את אלה.‬ ‫-ידעתי.‬
‫תאכל קצת.‬ ‫-כאילו, אני לא נוהג, נכון?‬
‫הם ממש מעולים.‬
‫הגבינה והכימיקלים מתאחדים ונמסים בפה, ו...‬
‫אתה ממש אוהב אותם, מה?‬ ‫-כן. אני לא בטוח מתי אוכל כאלה שוב.‬
‫קרקרים בטעם גבינה?‬ ‫-כן.‬
‫צריך לנצל את ההזדמנות כשהיא צצה.‬
‫כן.‬
‫אה, היי, דבקון.‬
‫כן. תראי מה זה.‬
‫אני ממש מצטער. אני חייב לזוז.‬
‫אחי, לך על זה!‬
‫היא לא נראית טוב.‬ ‫-לא.‬
‫נראה לי שהיא צריכה לנסות...‬ ‫-מריחים את זה.‬
‫היא לא התקלחה לאחרונה.‬ ‫-אה, ואו.‬
‫הכנתם מקלות סלרי.‬ ‫-כן.‬
‫מה הקטנצ'יק הזה עושה בפופקורן?‬
‫תודה.‬ ‫-זה שדון חג המולד.‬
‫אה, זה...‬ ‫-זה סלרי ארטיזנלי?‬
‫מאדי העלתה סרטון טיקטוק.‬ ‫אני מנהלת לה את העמוד.‬
‫היא בדיוק הגיעה למסיבה של האנטר דרו,‬ ‫ואמרה שוויאט מדבר עם אריאנה.‬
‫רגע, מי עושה מה, איפה?‬
‫אוי, וסיסי רוקדת לבד בפינה.‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬
‫המסיבה נגמרה. תתקשרו לרולף!‬
‫נראה לי שיהיה נחמד‬ ‫אם יהיו לנו גירושין בקבוצה.‬
‫כן.‬
‫היי, ביטול משימה.‬
‫ביטול משימה, טוב? היא ניסתה לנשק אותי.‬ ‫-זה טוב, לא?‬
‫לא. אני בן 45. תעשי חשבון.‬
‫אתה צודק. זה קצת מוזר.‬ ‫-קצת מוזר? זה דוחה.‬
‫ווקר. מה אתה עושה פה, אחי?‬
‫לא הזמנתי אותך למסיבה הזאת, דביל מדעי.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-כן. הוא צודק, טוב?‬
‫נלך, טוב?‬
‫אבל אתה יודע, אני מצטער, אחי,‬
‫אבל שתדע שאני לא דביל מדעי,‬ ‫אני יותר חנון מדעי.‬
‫מה שתגיד, גיק.‬
‫אתה יודע, אני כזה חנון,‬
‫שהצצתי במחשב של אבא שלי‬ ‫ואמרתי לו להעיף את כל העוגיות,‬
‫והוא זרק את כל האוריו לזבל.‬
‫כן, כי אבא שלך‬ ‫הוא היחיד שמוכן להסתובב איתך.‬
‫תדע לך שאבא שלי חושב שאני די מגניב.‬
‫אתם יודעים, אני כזה חנון,‬ ‫שהקינוח היחיד שאני אוכל הוא פאי.‬
‫3.14. זה מדהים.‬
‫חביבי, תבין את זה כשתלמד גאומטריה. שוב.‬
‫זהו, ווקר. אתה מת.‬
‫מה קרה?‬ ‫-זה היה מדהים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני שמח שעשינו את זה. אני ממש נהנה.‬
‫גם אני.‬ ‫-למה אנחנו לא עושים את זה יותר?‬
‫מסתננים למסיבות תיכוניסטים בגוף של הילדים?‬ ‫-לא, יוצאים ביחד.‬
‫לא יודעת. עבודה, שלושה ילדים, החיים.‬
‫אחרי שזה ייגמר, נצא לבלות יותר.‬
‫כמו פעם, טוב?‬ ‫התגעגעתי לזה. התגעגעתי אלייך.‬
‫גם אני התגעגעתי אליך.‬
‫הם לא אחים?‬
‫זה השיר שלך.‬
‫היי. היי, היי.‬
‫משהו מגיע.‬
‫ווקר.‬
‫רוצה להצטרף אליי?‬
‫היי, הו! היי, הו!‬
‫סיסי ווקר. ראיתם את סיסי ווקר? היא פה?‬
‫זו מסיבה של תיכוניסטים.‬ ‫-תתמקד. תפלס לנו דרך.‬
‫ויאט! מה קורה?‬
‫אבא, מה אתה עושה?‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה.‬ ‫-תשתחרר קצת, חבר. קדימה.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-היי, סיסי.‬
‫זה ממש לא מקובל.‬ ‫-אני יכולה להסביר.‬
‫את יכולה להסביר?‬
‫אני נהנית. אולי תשמחי בשביל אימא שלך?‬
‫אימהות לא רוקדות ככה.‬
‫אני נהנית. תיהני את בגוף שלי.‬
‫לשארית הזמן שיש לך בגוף הזה, את מקורקעת.‬
‫את מקורקעת.‬
‫אני לא רוקד. אני משחק מבוכים ודרקונים.‬
‫אלה הרגעים שאני מדבר עליהם, ויאט.‬
‫טוב, זיהוי דפוסים נכנס לפעולה.‬ ‫-אל תילחם בהרגשה.‬
‫נוראפינפרין משתחרר.‬
‫היי, הו!‬
‫היי, הו! היי, הו!‬
‫משטרה!‬
‫המשטרה פה!‬ ‫-לכו!‬
‫מר ווקר.‬ ‫-אריאנה.‬
‫אני ממש נבוכה בקשר למה שקרה עם ויאט.‬
‫מה קרה?‬
‫לא יודעת. זה נהיה מוזר ו...‬
‫אני לגמרי מקורקעת!‬
‫אל תברחי ממני.‬ ‫-אימא, זה מוסר כפול.‬
‫לי אסור לצאת מהבית כדי לעשות את הדבר האחד‬ ‫שאני אוהבת, ואת עושה מה שבא לך.‬
‫תסתכלי עלייך.‬ ‫צדקת בקשר לבגדים. את נראית מהמם.‬
‫אבל אני פה, תקועה בגוף המקומט הזה,‬
‫ואת יוצאת, בזמן שאני נתקעת‬ ‫עם החברות המטומטמות שלך וכלב-תינוק פסיכי.‬
‫הבעיה היא שאני נהנית?‬ ‫כי חשבתי שהבעיה היא שאני רובוט.‬
‫"אני ג'ס ווקר. הביקורת שלך לא נקלטת."‬
‫יודעת מה? אולי באמת כדאי שניהנה יותר.‬
‫כן. לא ניסינו ליהנות. ניסינו לעזור לוויאט.‬
‫כן, ממש.‬ ‫כשנכנסו, הייתם באמצע ריקודי שורות.‬
‫לאימא שלך ולי היה‬ ‫רגע של הנאה לראשונה זה 20 שנה.‬
‫אז מה?‬ ‫-גם הרסת את הסיכוי שלי עם אריאנה, אבא.‬
‫המצב לא כזה גרוע. היא ניסתה לנשק אותי.‬ ‫-גנבת את הנשיקה הראשונה שלי?‬
‫לא, התרחקתי ממנה.‬
‫דחית את אריאנה? בשמי?‬ ‫-אלוהים!‬
‫אבא!‬ ‫-אני מבולבל.‬
‫אני לא יודע מה אני אמור לעשות.‬ ‫-בוא נלך, ויאט.‬
‫לא, לא סיימנו עדיין.‬ ‫-לא.‬
‫סיימנו.‬ ‫-אי אפשר לנצח איתך.‬
‫לא ייאמן שיצאתם מהבית בלי רשות.‬
‫את יצאת מהבית בלי רשותי.‬ ‫-אני לא צריכה אישור ממך. אני מבוגרת.‬
‫אין פלא שאתם מבולבלים כל כך.‬
‫צאי מהחדר שלי.‬
‫אני לא ישנה פה.‬
‫איכס.‬
‫אבא, מה אתה עושה? צא מפה.‬
‫שלא תחשוב על זה בכלל.‬
‫לא.‬
‫טוב.‬
‫הו, הו, הו,‬ ‫וחם, חם חם כאן בערב חג המולד.‬
‫אבל אל תאבדו את האמונה, כי סנטה מגיע הערב,‬
‫והוא עשוי להביא איתו נס של חג המולד.‬
‫היי, ויאט, שמעת מספוק?‬
‫הוא אומר שהעדשה תהיה מוכנה הערב.‬
‫אנחנו נחזיק עוד יום.‬ ‫-תודה לאל שקיבלנו הזדמנות שנייה עם מולסון.‬
‫תודיעי בביה"ס שאת חולה‬ ‫ולכי ישר למשרד שלי.‬
‫אימא, רגע, לא. יש לי מבחן מסכם במתמטיקה.‬ ‫הוא מהווה 30% מהציון שלי.‬
‫את חייבת ללכת לבית הספר.‬
‫טוב. פשוט נסי לעכב אותם.‬ ‫אגיע כמה שיותר מהר.‬
‫טוב, אבל אימא, כדי להיות את,‬
‫אני חייבת להיות אני.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-זה...‬
‫יהיה מעולה.‬ ‫-סיסי.‬
‫אני כבר באה.‬
‫טוב, חבר'ה, מר מולסון והצוות שלו בדרך.‬
‫אנחנו נציג את התכנון שלנו לג'פרסון גרדנס,‬
‫אבל הפעם, נעשה את זה כצוות.‬
‫רגע, אז את לא רוצה לעשות הכול בעצמך?‬
‫לא, אני צריכה עזרה, מכולכם.‬
‫הצוות שלך פה‬ ‫כדי לעזור בכל מה שתצטרכי. נכון?‬
‫ואו.‬ ‫-ברור.‬
‫טוב. כולם מקבלים כינוי היום.‬
‫או, אני יכולה להיות ביונסה?‬
‫היא לא זוכרת את השמות שלנו.‬
‫הכשת נחש, יש לך ניסיון בספורט?‬
‫הוקי שדה בתיכון.‬ ‫-ספורט קבוצתי. מעולה.‬
‫טוב, יהיו הרבה שאלות,‬ ‫אז את בהגנה עם רמונה קווימבי.‬
‫זה בגלל תספורת הפטרייה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, צוות, בשלוש.‬
‫שימו ידיים.‬ ‫-מעולה, אהבתי.‬
‫אין כמוכם.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, צוות!‬
‫כן!‬ ‫-קדימה!‬
‫טוב, כלום סיימו.‬
‫אני מניח שאני יכול לשחרר אתכם מוקדם.‬
‫אלא אם מישהו אמיץ מספיק‬ ‫כדי לנסות את תרגיל הבונוס.‬
‫סיסי.‬
‫התשובה היא 42.‬
‫זה נכון.‬ ‫לא ציפיתי שמישהו יצליח לפתור את התרגיל.‬
‫אתה שואל את השאלה הלא נכונה כאן.‬
‫באמת?‬ ‫-סיסי.‬
‫בבקשה, תרחיבי.‬ ‫-בעונג.‬
‫זו בעיה ארכיטקטונית במהותה.‬
‫משתמשים בגאומטריה דיפרנציאלית‬ ‫לפתרון של משוואה של עקמומיות.‬
‫אבל מה ניתוח הווקטור?‬
‫איפה ריבועי המישור?‬
‫ואנחנו חייבים לקחת בחשבון‬ ‫את האינטגרלים הבין-מבניים.‬
‫אתם יודעים, מתמטיקה זו אמנות.‬ ‫-ברצינות?‬
‫פשוט תסתכלו על התרבוע של נוטרדאם,‬
‫או אפילו על יחס הזהב של הפרתנון.‬
‫ואפילו אנדרטת צ'רמינר בהודו‬ ‫משתמשת במספר ארבע באינטרוולים שלה. נכון?‬
‫בחייכם.‬
‫מר הוליס, מתי אתה חושב שנקבל ציונים?‬
‫אני מודאגת בקשר לציון שלי.‬ ‫-גב' ווקר, שנינו יודעים איפה את עומדת.‬
‫עד כדי כך גרוע?‬ ‫-מה?‬
‫לא!‬
‫ההתקדמות שעשית הסמסטר הייתה מדהימה.‬
‫אם אימא שלך הייתה רואה‬ ‫את המאמצים שאת משקיעה,‬
‫היא הייתה מתגאה בך מאוד.‬
‫תודה.‬
‫מה זאת אומרת "היא לא תהיה מוכנה בזמן"?‬
‫ספוק, אני צריך את העדשה הערב,‬ ‫לפני שהמערך הכוכבי מסתיים.‬
‫יש לזה השלכות אסטרולוגיות.‬
‫אתה הכוכב. שמעתי דברים מעולים.‬ ‫עשרה מיליון צופים הערב.‬
‫הלחץ התחיל. אתה יודע מה אומרים על לחץ.‬
‫מפוצץ צינורות, ויוצר יהלומים.‬
‫גווינת', מספיק עם הנרות.‬
‫קדימה. כבי אותם.‬
‫יאללה, אחי. הגיע הזמן. בוא נזוז.‬
‫קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫אתה תהיה בסדר?‬
‫אתה מוכן?‬
‫- אבות או לא להיות -‬
‫קארה?‬ ‫-כן?‬
‫את לא יודעת את זה, אבל הבת שלי, היא...‬
‫היא שחקנית כדורגל ממש טובה.‬
‫בטח שאני יודעת את זה. הראית פה לכולם‬ ‫לפחות 1,000 סרטונים שלה משחקת.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫היא מדהימה.‬
‫אז אני מתנהגת כמו פריקית של שליטה‬
‫והורסת לה הזדמנות ענקית‬
‫לצאת מהבית ולשחק בנבחרת הלאומית בשנה הבאה.‬
‫ג'ס.‬
‫את לא פריקית של שליטה.‬ ‫את פשוט עושה את מה שלדעתך הכי טוב לסיסי.‬
‫תעשי לי טובה.‬ ‫-ג'ס.‬
‫את הבוסית שלי, ואת המודל שלי לחיקוי,‬
‫והייתי שמחה לקבל אפילו חצי מהיכולות שלך ‬ ‫לאזן בין העבודה למשפחה.‬
‫אבל לימדת אותי שזה דורש להקריב קורבנות.‬ ‫-אילו קורבנות?‬
‫לא ממש קורבנות, כי זה למען הילדים שלך,‬
‫ומסתבר שהם חשובים. אני לא יודעת.‬ ‫לי יש אוגרים. אבל כאילו, קורבנות.‬
‫למשל אמרת לי שלא יצאת לחופשה כבר חמש שנים‬
‫כדי שתוכלי לממן את מחנות הכדורגל של סיסי.‬
‫או שיכולת לקבל קידום לפני שלוש שנים,‬ ‫אבל לא רצית לפספס את המשחקים שלה.‬
‫זה מה שהופך אותך‬ ‫לאימא הכי טובה שאני מכירה.‬
‫עכשיו, נצא לשם ונראה להם מה זה,‬
‫את עם העניבה המהממת והמכנסיים הצהובות.‬ ‫הכול ייראה טוב עלייך.‬
‫סיסי.‬
‫אני מצטערת, אימא.‬
‫לא, סיסי. די.‬ ‫-לא ידעתי כמה שהעבודה שלך קשה,‬
‫ועל כל הדברים שאת עושה למען המשפחה שלנו.‬ ‫-לא, סיסי.‬
‫אני זו שמצטערת.‬
‫צדקת, מתוקה. הדרך שלך עובדת לך, והיא‬ ‫לא צריכה להיות הדרך שלי כדי להיות טובה.‬
‫יותר מכל דבר בעולם הזה,‬
‫אני רק רוצה שתהיה בסדר.‬
‫אני אהיה בסדר,‬
‫כי יש לי את האימא הכי טובה בעולם,‬ ‫וככה היא גידלה אותי.‬
‫אימא...‬
‫אנחנו נצא מכאן ונפציץ בפרזנטציה הזאת.‬
‫כי ווקרים לא מוותרים.‬ ‫-ווקרים לא מוותרים.‬
‫בואי.‬
‫היי. יו, אחת, שתים, שלוש, ארבע.‬
‫יו, גבי.‬
‫אתם מאמינים לזה?‬
‫הם מצפים שנשב פה‬ ‫ונקשיב ללהקה של ווקר מנגנת במקומנו.‬
‫למר ווקר הייתה הזדמנות לנגן בגרין דיי, לא?‬
‫נראה לי שזה היה בלאק סבאת'.‬ ‫-להקה כלשהי עם צבע.‬
‫תארו לכם מה זה לקבל הזדמנות להיות כוכב רוק‬
‫ובסוף להיות אבא של ויאט.‬
‫כאילו...‬ ‫-זה עצוב.‬
‫כאילו, זה...‬ ‫-הייתי מעדיף להיות כוכב רוק.‬
‫מר מולסון, מר היינס,‬
‫תודה רבה על ההזדמנות לדבר איתכם שוב.‬
‫ואתם בטוחים היום. בלי מוצרי חלב בבוקר.‬ ‫-טוב.‬
‫נעזוב את צחנת הישיבה של אתמול‬ ‫ונספר לכם על הבניין היפהפה שלנו‬
‫בצומת הרחובות השביעי ומיין.‬
‫בדיוק. כן.‬ ‫-ג'ס.‬
‫- הצילו! -‬
‫- ויאט נעלם! -‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-מה קורה?‬
‫- זקוק למשפחה! -‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫טוב. קדימה, חברים.‬
‫הכל טוב?‬ ‫-הוא שוב בורח.‬
‫לא. מר מולסון, אני ממש מצטערת.‬
‫המשפחה שלי זקוקה לי.‬
‫אבל אני גאה להשאיר אותך‬ ‫בידיים הנאמנות של הצוות הזה.‬
‫הם מכירים את התוכניות יותר מכול אחד אחר.‬ ‫הם יראו לך את כל הפרטים.‬
‫קטן עליכם.‬
‫סמכי עלינו.‬
‫רגע, ג'ס.‬
‫ג'ס.‬
‫אז נתחיל בגן החיצוני...‬
‫רוצים הופעה!‬
‫אתם לא שומעים?‬ ‫"רוצים הופעה!" איפה הבחור שלכם?‬
‫עוד רגע אחד.‬ ‫-אין לי רגע!‬
‫ויאט, איפה אבא שלך?‬ ‫-לא יודע, לייק. לא מוצא אותו.‬
‫ויתרנו על להקת שחיה אמנותית בשביל זה.‬
‫אבא.‬ ‫-ביל.‬
‫הגענו לכאן ברגע שיכולנו.‬
‫איפה ויאט?‬ ‫-חיפשתי בכל מקום. אני ממש מודאג.‬
‫בוא נלך למצוא אותו.‬ ‫-רוצים הופעה!‬
‫ויאט!‬ ‫-ויאט, איפה אתה?‬
‫בחייך. אתה מדאיג אותנו.‬
‫אבדוק באגף המדע.‬ ‫תבדקו במסדרון המערבי והמזרחי.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫היי, ויאט.‬
‫ויאט.‬
‫אלוהים.‬ ‫-היי, אבא.‬
‫ויאט?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫קדימה, תנגב. צריך לעלות על הבמה.‬
‫הלוואי שיכולתי.‬
‫פשוט... אני לא יכול.‬ ‫אני לא כמוך, אבא. אני מצטער.‬
‫על מה אתה מצטער?‬
‫שמעתי את הילדים מדברים‬
‫על זה שהיית בלהקה שהייתה אמורה להתפרסם,‬
‫אבל היית צריך להתפשר על להיות אבא שלי.‬
‫ייתכן שהייתי חבר בלהקה שהפכה להצלחה ענקית.‬
‫אז מה?‬
‫איזו להקה זאת הייתה?‬
‫מארון 6.‬
‫זה לא "מארון 5"?‬
‫כן.‬
‫אין מצב.‬ ‫-כן.‬
‫ואו.‬
‫אם אני מתגעגע לזה לפעמים? כן.‬
‫כאילו, קשה לקבל‬ ‫את העובדה שימי הזוהר שלך חלפו,‬
‫אבל האם הייתי מחליף‬ ‫את מה שיש לי עכשיו במשהו?‬
‫אין מצב.‬
‫להיות אבא שלך‬
‫זו הרפתקת הרוקנרול של החיים.‬
‫תביא חיבוק.‬
‫אני אוהב אותך, חמוד.‬
‫אני אוהב אותך, אבא.‬
‫ויאט. אתה בסדר?‬
‫טוב, אני לא עולה להופיע,‬
‫ואני די בטוח שלא יתקשרו אליי מ"ייל".‬
‫כן, ו"אבות או לא להיות" כבר לא קורים. אז...‬
‫אם זה משפר את הרגשתך, נראה לי שהחלומות שלי‬ ‫לשחק בנבחרת הכדורגל הלאומית די סוכלו.‬
‫כן, ולי נראה שאני כבר לא עובדת באטלס.‬
‫לא שמעתי מספוק בקשר לעדשה.‬
‫אז...‬
‫רגע. תגידו לי‬ ‫שזה בשביל סרטוני חג המולד המשפחתיים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כשאני איתכם, אני לא פוחד.‬
‫זה ממש כמו כשהיינו קטנים. רק אנחנו.‬
‫כן, כולנו נהיה שם.‬
‫ממש מאחוריך.‬
‫טוב.‬
‫קדימה.‬ ‫-טוב.‬
‫"פקח..."‬
‫"פקחו עיניים‬
‫"אל תבכו‬
‫"אל תתעצבו‬
‫"אומר לכם מדוע‬
‫"סנטה קלאוס מגיע העירה"‬
‫ווקרים הם לוזרים!‬
‫"הוא מכין רשימה‬
‫"ובודק אותה פעמיים‬
‫"הוא יגלה אם הייתם טובים או שובבים‬
‫"סנטה קלאוס מגיע העירה‬
‫"הוא רואה אתכם כשאתם ישנים‬
‫"הוא יודע מתי אתם ערים‬
‫"הוא יודע אם הייתם טובים או שובבים‬
‫"אז כדאי מאוד שתהיו טובים‬
‫"כדאי מאוד שתהיו טובים‬
‫"פקחו עיניים, אל תבכו‬
‫"אל תתעצבו, אומר לכם מדוע‬
‫"סנטה קלאוס מגיע העירה‬
‫"הוא רואה אתכם כשאתם ישנים‬
‫"הוא יודע מתי אתם ערים"‬
‫אוהב אותך, ויאט!‬
‫"הוא יודע אם הייתם טובים או שובבים‬
‫"אז כדאי מאוד שתהיו טובים‬
‫"כדאי מאוד שתהיו טובים‬
‫"פקחו עיניים, אל תבכו‬
‫"אל תתעצבו, אומר לכם מדוע‬
‫"סנטה קלאוס מגיע העירה‬
‫"סנטה קלאוס מגיע העירה"‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אבות או לא להיות.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫אבות או לא להיות,‬
‫אתם נוסעים להוליווד!‬
‫אני גאה בך, בן.‬
‫עשית את זה!‬
‫כל הכבוד!‬
‫ג'ס!‬
‫אלוהים.‬
‫מדהים!‬
‫מר מולסון, אני יכולה להסביר, אדוני.‬ ‫-אין צורך.‬
‫קארה התעקשה שאומר לך באופן אישי.‬ ‫-כן.‬
‫הפרזנטציה של הצוות שלך הייתה מושלמת.‬ ‫אני נותן לכם את פרויקט ג'פרסון גרדנס.‬
‫ברכותיי.‬
‫קיבלנו אותו?‬
‫קיבלנו אותו!‬ ‫-אלוהים!‬
‫כל הכבוד, שותפה.‬
‫שותפה? ומה איתי?‬
‫אתה מפוטר.‬ ‫-הו, הו, הו.‬
‫תודה, אדוני. תודה.‬ ‫-בשמחה.‬
‫ויאט.‬ ‫-אני ויאט.‬
‫היה קרע ברצף חלל-זמן,‬
‫או תקלה בסימולציה. אני בגוף של אבא שלי.‬
‫הגיוני.‬ ‫-העדשה אצלך?‬
‫טוב, תלוי. יש לך עדיין‬ ‫את הקלף של צ'אריזארד שסיפרת לי עליו?‬
‫קלף ההולוגרמה ממהדורה ראשונה במצב מושלם?‬
‫איך אתה מעז?!‬ ‫-אני מעז.‬
‫זה הדבר היקר לי ביותר.‬
‫יקר יותר מהגוף שלך?‬
‫קח אותו.‬ ‫-אני אקח אותו.‬
‫שמחתי לעשות איתך עסקים.‬
‫יש לנו עדשה.‬ ‫-יש עדשה.‬
‫יש לנו עדשה?‬ ‫-כן.‬
‫כמה זמן נשאר לסוף המערך הכוכבי?‬
‫שלושים ושבע דקות.‬
‫כדי להגיע לצד השני של העיר?‬ ‫זה דורש ספינת חלל.‬
‫ביקשתם ספינת חלל,‬ ‫אני נותן לכם ינקו קאמרו מודל 69'.‬
‫אימא, צריך את פיקלס ואת מיילס.‬
‫רגע, מי נוהג?‬
‫תשמע, נעשה את זה ביחד, טוב?‬
‫טוב, אני אנווט ואחליף הילוכים,‬ ‫אתה תהיה אחראי על הגז, הברקס והקלאץ'.‬
‫מה זה הקלאץ'?‬ ‫-הדוושה השלישית.‬
‫יש שלוש דוושות?‬ ‫-זאת התוכנית שלך?‬
‫לא אמרתי שהיא מוצלחת.‬ ‫-קדימה.‬
‫טוב, התחלה קשוחה.‬
‫אבל אנחנו לומדים, טוב? קדימה.‬
‫טוב.‬ ‫-כשאגיד לך לתת גז, פשוט...‬
‫מאיפה לנסוע?‬ ‫-סע מכביש 110 ל-101.‬
‫לא. המשחק בדיוק נגמר.‬ ‫מרכז העיר יהיה פקוק לגמרי.‬
‫טוב, אז מה?‬
‫נרד בווסטרן‬ ‫ונלך עד קוריאה-טאון לליטל ארמניה.‬
‫תראו, צריך רק להגיע ל-101 צפון.‬
‫לא, יש הופעה של הארי סטיילס בהוליווד בול.‬
‫אוף, זה יהיה סיוט בכיוון אחד, מה?‬
‫זה לא הזמן, אבא.‬ ‫-כן, סליחה.‬
‫אולי ניסע בכביש 10 ל-110‬ ‫ומשם ל-101 דרום לכביש 5,‬
‫ונרד בלוס פליז?‬
‫זו דרך מאוד מוזרה. שמישהו יחליט.‬
‫אין מה להחליט. הגשר פקוק.‬
‫תקשיבו, לא נספיק.‬
‫אנחנו נספיק,‬
‫כי ווקרים לא מוותרים.‬
‫שמאלה!‬
‫זהירות!‬ ‫-אני מסתדר.‬
‫זה לא משחק מחשב!‬
‫ככה זה מרגיש!‬
‫העדשה! העדשה עפה החוצה!‬ ‫-היא על מכסה המנוע!‬
‫אני אתפוס את העדשה הזאת.‬
‫זהירות על ה"ריפוד" שלי!‬
‫זהירות! תחזיקי מעמד!‬
‫אני תופסת אותה!‬
‫מהר!‬ ‫-אל תעזבו!‬
‫תחזרי!‬ ‫-תפסתי אותה!‬
‫ויאט!‬
‫אוף, הדלת שלי!‬
‫חדשות טובות.‬ ‫האוטו עדיין נראה די סבבה בצד הזה.‬
‫שנלך?‬
‫קדימה, ווקרים!‬
‫אנחנו נספיק.‬
‫מה...‬
‫אנג'ליקה?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫נראה לי שאתם זקוקים‬ ‫לנס קטן של חג המולד. תיכנסו.‬
‫טוב.‬
‫- דעו את עתידכם -‬
‫זה אצלנו. קדימה.‬ ‫-אוי!‬
‫לא.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫לא עכשיו, מיילס או פיקלס או מי שלא תהיה.‬
‫מה יש לו בפה?‬ ‫-מה זה, חמוד?‬
‫זו העדשה המקורית.‬
‫כנראה שמיילס הרים אותה‬ ‫ושם אותה בכיס של סנטה.‬
‫יש לנו עוד עשר שניות.‬ ‫-אני אוהבת אותך, עורב שכמותך.‬
‫רוצו!‬ ‫-רוצו!‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, ויאט.‬
‫טוב. זה בסדר.‬ ‫-עשית את זה.‬
‫תבקשו לחזור לגוף המקורי שלכם.‬
‫תגידו "חג מולד שמח".‬
‫אימא?‬
‫את אני.‬
‫אני לא מבין. אני מרגיש אותו דבר.‬
‫כן, גם אני.‬
‫זה לא פעל.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר, ילדים.‬
‫היי, תודה על הטרמפ.‬
‫סתם שתדעי, עשינו מה שאמרת.‬
‫תיקנו את הטלסקופ. זה לא עבד, אבל...‬
‫לא אמרתי שום דבר על טלסקופ.‬
‫אמרתי שתתקנו את מה שהתקלקל.‬
‫טוב, חג מולד שמח, אנג'ליקה.‬
‫חד מולד שמח, סיסי.‬
‫אוי, שכחתי את המתנות.‬
‫לא נורא, אימא.‬
‫טוב, לא משנה מה יקרה בהמשך,‬ ‫נעבור את זה יחד.‬
‫אבא.‬
‫ביל?‬
‫כן?‬
‫פיקלס?‬
‫תתעוררו.‬
‫נראה לי שחזרנו.‬
‫סיסי? ויאט? נראה לי...‬
‫כן. הם חזרו. חזרתם?‬
‫זו את?‬
‫תראו, יורד שלג.‬
‫יורד שלג?‬ ‫-הצלחנו!‬
‫זה נס!‬
‫אוי, הברכיים שלי!‬
‫חמוד! אוי, איזו הרגשה מעולה.‬ ‫-אני יכולה לאכול גלידה שוב.‬
‫כן. תאכלי כמה גלידה שאת רוצה.‬
‫שלום, חמוד. כן.‬
‫אתה הכלב התינוק המדהים שלנו?‬
‫ויאט?‬ ‫-אימא.‬
‫סיסי.‬ ‫-אבא.‬
‫כן!‬ ‫-אוי, הגוף הנפלא שלי.‬
‫אוי, חמוד.‬
‫אבא, קיבלתי הרגע אימייל.‬
‫"ייל" אומרים שאני עוד לא בשל.‬
‫אריאנה, היי.‬
‫היי.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫דובי דבקון.‬
‫הוא יארח לך חברה כשתעזוב.‬
‫האמת היא שאני לא עוזב.‬
‫אבל זה בסדר, כי...‬
‫ביומיים האחרונים,‬ ‫היה לי זמן להבין מה חשוב לי.‬
‫והלימודים בייל לא יברחו לשום מקום.‬
‫אני מרגיש שאם אסע עכשיו,‬ ‫אפספס יותר מדי דברים.‬
‫כמו מה?‬
‫לא אוכל לחלוק את דובי דבקון איתך.‬
‫אתה צוחק עליי? ככה יודעים שזאת עוגה!‬
‫נשחק מיינקראפט אחר כך?‬
‫בכיף.‬
‫טוב, נתחבר לשרת שלי. שלך קצת מבולגן.‬
‫הוא לא.‬
‫סליחה. זה הבית של סיסי ווקר?‬
‫כן. אלך לקרוא לה.‬
‫תודה.‬
‫סיסי? אלכס סליוון מנבחרת ארה"ב.‬
‫כן, מר סליוון. אני יודעת מי אתה.‬
‫הטיסה שלי נדחתה בגלל סופת השלגים,‬
‫אז חשבתי שאגיע באופן אישי‬ ‫ואבשר לך את החדשות.‬
‫אנחנו רוצים‬ ‫לתת לך הזדמנות שנייה באופן רשמי.‬
‫באמת? אפילו אחרי המשחק הנוראי ההוא?‬
‫אנחנו מחפשים שני דברים בשחקנים שלנו.‬ ‫כדורגל טוב, ואופי טוב.‬
‫ראיתי את ההקלטות שלך.‬ ‫אני יודע שאת שחקנית מעולה.‬
‫אבל כשראיתי אותך מוותרת על הגול המכריע‬
‫כדי לעזור ליריבה שנפצעה,‬ ‫ידעתי שיש לך את שתי התכונות.‬
‫ואו.‬
‫אתה יכול לחכות רגע אחד?‬
‫היי, אימא?‬
‫זה נס.‬
‫זה צייד הכישרונות מהנבחרת הלאומית.‬ ‫הוא הרגע הציע לתת לי הזדמנות שנייה.‬
‫אבל אני אומרת לא, נכון?‬
‫רגע. לא.‬
‫כן. אני ממש מצטערת...‬ ‫-רגע, לא, אנחנו אומרות כן.‬
‫את חייבת להגיד כן.‬ ‫ותשמעי, אם כדורגל זה מה שאת אוהבת,‬
‫אגיע לכל משחק.‬
‫באמת?‬
‫כן. נסי לעצור אותי.‬
‫תודה!‬
‫טוב. אין לי מושג מה קורה.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫מעולה.‬
‫זה שלך.‬ ‫-היי, תקשיבו!‬
‫תודה.‬
‫נתראה במבחנים.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫כל הכבוד, סיסי!‬
‫מה?‬ ‫-ואו!‬
‫זה אדיר!‬
‫חג מולד שמח, ווקרים!‬
‫- חג מולד שמח‬ ‫הווקרים -‬
‫אני כל כך מצטערת שנישקת את אימא שלך,‬
‫שהיא גם אחותך.‬
‫אני כל כך מצטערת...‬ ‫-שטויות.‬
‫עכשיו כשפגשנו אותך,‬
‫אתה נראה יותר כמו גבר בגיל המעבר‬ ‫עם אינטליגנציה ממוצעת.‬
‫נמוכה.‬
‫אינטליגנציה נמוכה עד ממוצעת.‬
‫מישהו בסגנון של אד הלמס.‬
‫לאיזה אוניברסיטאות התקבלת אוטומטית?‬ ‫-וה...‬
‫בזוקה. סימון.‬
‫תשתי את זה בצורה מרושלת, וזה יעבוד.‬ ‫-אני לא... אני בנאדם מעודן בגיל 50.‬
‫אלוהים.‬
‫איזה גועל. אלוהים.‬
‫אני כפוית טובה שאין לה מושג‬ ‫אילו קורבנות אנשים מקריבים למענה.‬
‫בעל זבוב. סימון.‬
‫סליחה? אני לא שומעת כי אני עם אטמים.‬
‫זרקתי לו את זה בפנים,‬ ‫הוא תפס את זה, זרק בחזרה.‬
‫הקפצתי את זה.‬ ‫הצלת לי את הנישואין.‬
‫נקרע לי שריר.‬
‫תמשיכו בלעדיי.‬
‫אל תדאגו.‬ ‫הכלב והתינוק שלכם נמצאים בידיים טובות.‬
‫סליחה.‬
‫הן יהרגו אותנו? הן מפחידות אותי.‬
‫את יכולה להחזיר לי את השיער ברגליים?‬ ‫-תחזרי.‬
‫ככה עושים את זה, גבירותיי.‬
‫לא כך חשבתי שהחיים שלי ייראו.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬ ‫-כן, המאמנת?‬
‫כן, סיסי?‬ ‫-אני לא יכולה לנשום.‬
‫עכשיו הוא צוחק.‬
‫בבקשה צא מהחדר, ואל תחזור לעולם.‬
‫היא התחרפנה?‬
‫אמא.‬
‫-אוי.‬
‫מעולה.‬
‫זה...‬ ‫-כן.‬
‫אני עושה ניקוי רעלים חדש‬ ‫שבו מותר לי לאכול הכול,‬
‫וזהו.‬
‫תנשק אותי.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬