Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Готовий, любий? Поїхали! - Завжди готовий! Уперед!
Вони будуть такі здивовані! Такі раді! Випростай льодяника! Готовий? П’ять,
- шість, сім, вісім! - Погнали! Так! Сім, вісім!
Гей, діти! Діти, час знімати наше різдвяне відео!
А, не зараз, мамо.
- Про що ти говориш? Ти ж це любила. - Що?
Саме так, у минулому. Мені здається, ми задорослі. Це трохи дивно.
А ти як, друзяко? Агов, Вайяте! Вайяте! Ти мене чуєш? Хапай гітару!
- Вжаримо! - Вайяте, Вайяте!
Тату, я загинув у Гномових Копальнях.
Може приєднаєшся до нас у фізичному світі на хвилинку?
П’ять хвилин!
Фізичний - це тупняк... Залишуся в цифровому.
- Майлзе? Ти з нами, малий? - Майлзе! Майлзе! Піклзе!
Де це Піклз? О, боже! Ялинка - не твоя територія!
Піклзе, ні! О, любий! Обережно! Льодяник! Зачепився... Ти... О!
Хм? А! Добре! Добре! Все гаразд! Я в нормі!
Гей, Білле. Відколи це наша родина не любить Різдво?
Нове правило у домі. Жодного дощика.
Просто Сісі завжди любила знімати святкові відео.
Він же лізе буквально звідусіль!
А Вайят був природженим актором. Він рухався, як Джаґґер!
Звідки стільки сечі у такому маленькому песику?
Гадаю, нам дуже бракує зв’язку.
Пробач. Ти щось запитувала?
- Хм? - Що?
Пробач?
- Хм? - Нічого.
- Я не чую. Що? - Та нічого.
- О, добре. Добраніч. - Добраніч.
Доброго ранку, Лос-Анджелесе! До Різдва лише три дні! Ще один гарячий святковий
сезон у Саутленді. Не забувай про нас, Санта-Клаусе! Двадцять чотири градуси і
температура зростає! Між іншим, не забудьте цієї ночі поглянути на небо і
засвідчити дуже рідкісний парад планет. І, звісно, слухайте дев’яносто дев’ять і три
Кей-еМ-Сі-Джи для різдвяного настрою!
Окей, дуже, дуже хороші ідеї, народ. Але без мене нічого не робіть. Я цим займуся.
Сісі! О, господи. Думаєш, це взагалі нормально - отак жити?
Мамо, я зараз готуюся до гри. Тож давай сьогодні без лекцій?
Усе пов’язане. Неприбрана кімната - ознака неоргані...
Неорганізованості! Так, я це знаю!
Це впливає на все, включно із футболом, і, головне - оцінками.
Слухай, якщо я хочу потрапити до збірної, то треба тренуватися, а не
прибирати. Лови! Руками тут насправді не можна.
- На кухню! Дванадцять хвилин! Гей, Білле! - Гаразд!
Білле! Все гаразд?
Так, так! Що? Ні, я тут тусив. Ти ж знаєш, як малий любить Камаро!
Авжеж, малий. То ти поїдеш нею на роботу, якщо вона готова? Похвалишся?
Де матуся? Де матуся?
Це що, прикол? Коли так доглядаєш авто - ним не їздиш! Ти й торкаєшся його нечасто.
Просто купаєшся у його потужності і блиску.
Коли накупаєшся - подбай, щоб Вайят прокинувся, вдягнувся і був готовий до
наради.
Споку, твоя робота - просто вражає! Але я з’ясував, чому твоя лінза має неправильне
заломлення. Ти не поставив "ц" у квадрат.
Твоя робота вишукана.
Ні, вишуканий - цей ексклюзивний Чарізард десятого рівня Пі-еС-Ей
дев’яносто дев’ятого.
У мене ця картка викликає заздрість.
Вайяте, у нас сімейна нарада. Ну ж бо! Хто це? Твої розумні друзі? Твої алге-брати?
Ем, народ, час іти. Споку, переказуй Ілону привіт.
Синку, я тут подумав, може сьогодні після школи потусим? Я тебе навчу
кермувати!
Бензинові двигуни - дискредитація науки. І ти знаєш: я боюся кермувати. А ще
я готуюся до співбесіди у Єльський університет. Там не проскочиш.
Цілком згоден. Цілком згоден.
А зможеш... Можеш допомогти? Жартую. Ти не можеш.
Ні, аж ніяк!
Добре, закликаю до порядку. У нас дуже важливі дні попереду. Сісі, можна хвильку
твоєї уваги?
Так, я шукаю свою домашку.
Шукаєш домашку, в сенсі, виконану роботу, чи “треба починати, бо урок за
- двадцять хвилин? ” - Ти зможеш. Ти зможеш!
Скоріше, номер два, мам.
Коли знатимеш, чи пройшов у коледж, я допоможу зібрати манатки.
Я відчуваю сарказм. До речі, визнаний найпримітивнішою формою гумору.
А давайте по суті. Бо Майлзу через брак уваги... трохи дискомфортно.
Я швидко. Завтра у Вокерів важливий день, бо купа всього. У нас співбесіда Вайята до
Єлю, чемпіонат з футболу у Сісі, у мене презентація на роботі і...
- І не забудь про планетарій після шкоди. - Я до цього не дійшла.
Так, ми підемо туди всі.
У мене репетиція. Пам’ятаєте, Ходячі Татусі гратимуть на шкільній вечірці. Це
буде мій другий шанс.
Я не хочу йти на нудну Вайятову штуку, отже.
Це ж лише парад п’яти планет. Галактична подія найбільшого масштабу. Це...
Це мій зоряний білий кит!
- Серйозно, хто його біологічний батько? - Слухайте, народ, може вам чхати на
Різдво, та мені - ні! Тому сьогодні увечері ми усі йдемо до планетарію. Я маю
різдвяний светр. Я хочу фотку. Ми матимемо щасливі родинні спогади!
Можна завершити збори?
Збори завершено.
Ейво!
Сісі!
Так, Сісі! Так, Сісі! Так, Сісі! Так, так, так, так!
- Так, Сісі! Так, Сісі! Так, так, так, так! - Йоу, йоу! Чекай, чекай!
Зараз влаштуємо на всі гроші!
Гей, гей! Я покажу! Я - спартанець! А! Я - Хантер Дрю! Мене дискваліфікували!
Я присягаюся...
Оу, оу! Вокере! Стовбичиш у коридорі і витріщаєшся на Аріану? Йоу, Аріано!
Чуваче, цей малий зашарівся! О, що? Може щось зробиш? Тобою щойно підтерлися,
- малий! Ти невдаха, Вокере! - Я... пробач. Я обіцяю.
Один, два, три.
Добре, добре. А, знаєте, годі, годі, годі. Одну хвилинку. Якась... напруженість.
Ви відчуваєте напруженість в цій кімнаті? Треба розслабитися. Забули
музику. Прибрали ноти. Геть. Еммо! Чому ти тягнеш руку? У нас анархія. Просто,
вигукни. Що там?
- Як нам без нот грати свої партії? - Як Люк Скайвокер підірвав Зірку
Смерті без використання комп’ютера?
Гадки не маю, це ж минуле тисячоліття.
Добре. Ем, Бакстере?
З допомогою Сили.
Так. А що таке Сила? Сила це та надприродна енергія, що живе у кожному, і
це круто! Народ, ви - оркестр! Ви не кожен окремо. Ви разом, усі! Ви - одне
ціле! Тому взагалі не думайте, відчувайте одне одного! Ти! Побувай у її
шкурі! Побувай у його шкурі. Народ, спробуйте відчути, що означає бути
колективом. Ну ж бо! Віддамо Джекові Вайту належну йому шану! Почали!
Па-па-па-па-па-па-па. Ударні, прошу!
Так!
А тепер струнні!
Духові! Піддайте. І зараз! Відчуваєте це?
О, божечку! Приготуватися, тарілки! Ну ж бо! А, о! О, так!
Ви відчули? Що... Це... Щось сталося, мені треба на хвилинку. МакКракене, ти за
старшого. Веселі Дзвоники, погнали. Зараз буду.
Народ, що це за термінові збори Ходячих Татусів? Не кажи мені, Лейку, що знову
вивихнув зап’ястя!
Ні, на нас вийшло маленьке телешоу, “Вжарите нам рок?”.
Що?
- Буде прослуховування! Так! - Народ, не дражніть
мене. Я дуже вразливий.
На шкільні танці у п’ятницю приїде знімальна група для прямого ефіру.
Ходячі Татусі будуть відомими!
- Що?! Це нереально! - О! О! Так, так!
Це неймовірно. У!
Доведеться копнути глибше, щоб здивувати мене естрадою дев’яностих.
Чорт!
Ти крута.
Твої улюблені.
Дякую!
Без еМ-енд-еМсів печиво не буде святковим. Будь-ласка! Я старалася! А, ось
- і вона! Вітаю, Каро! - А! Доброго ранку! Потрійний джаґґернаут!
Зміксувала, як ти любиш, босе! О, так!... Я вчуся!
Безлактозне? Дякую!
Уявляєте, босе?! Змія сина, вкусила мене! От і вір після цього зоокрамницям!
Сказали, вона безпечна. А це - мокасинова змія! Боюся, це може зустріч зіпсувати!
Ні, зовсім ні! Майже не кидається в очі! Ніхто не помітить.
- О, дякую! - Невже це та сама?!
Готова до зустрічі?
Готова, Ґлене! Це для тебе! Як любиш! Веселого Різдва!
Добре. О, дякую... дуже дякую! Веселого Різдва!
Отже, Молсон Ґруп підтвердили презентацію на завтра, а містер Гейнс
влаштовує зустріч партнерів. Дослівно: “Коли ми укладемо цю угоду - ти станеш
- першою партнером-жінкою в історії фірми! ” - Якщо здолаю Молсона.
Здолаєш!
Ну, якщо Стів мою угоду не вкраде. Привіт, Стіве!
Джесс! Ого, гарна зачіска! Наче... Зменшує трохи твій ніс!
Скажи, ти переглядав мою презентацію?
О, так! Так, звісно. Ти знаєш, я люблю читати твої роботи. Для підвищення
самооцінки.
Є зауваження?
Ні.
Слухайте, треба ошелешити завтра Молсона, так, мої чемпіони? І, між іншим,
після угоди - хтось стане партнером. Партнером! Щасти вам.
Так, сер!
І не мрій!
Просто знай: команда з тобою.
О, друзі, ви найкращі, але у мене все під контролем.
Я знаю, знаю. Ти все робиш сама.
Так, це дуже люб’язно, проте це моя відповідальність.
Так, капітане!
Так.
Так тримати, Сісі! Контроль поля! О, боже! Оце - найкраща футболістка, яку я
бачила! Без образ. О! У! Так! Гей, Вокер! Дзвонили з музею війни, питали про пушку!
Ну і ноги у тебе! У мене є сюрприз! Рекрутер національної збірної прийде до
- нас на матч завтра! - Я старалася!
Ви серйозно?
Твоя мама не буде щаслива, бо ти поїдеш з дому, але такого шансу вдруге не буває!
Зіграєш бездоганно, перемога - і можеш не хвилюватися! Тож - уперед! Не роби, як я,
коли мала шанс. Я боялася... усіх можливих перешкод. Це і є різниця між, а... кар’єрою
професіонала та шкільним тренерством і викладанням. Дякую. Я вдячна. Ти просто
- будь собою, завтра. І все буде гаразд. - Добре, спробую! Так, усе буде гаразд!
Ну усе!
Ти молодець! Все вдасться!
- Національна збірна?! Сі, це ж блін круто! - Ейво, нам час іти! Мама
запізнюється на мікродермабразію!
Зараз, ма! А що твоя мама скаже на це?
Може... «Я є Джесс Вокер. Людина із плоті, а не робот. Математично вигідніше зрадити
мрії на користь нудного життя, такого, як у мене. »
Сісі-Мишко! Привіт! Час вирушати! Планети не чекатимуть!
Ну...
- Сісі, будь-ласка! Не зупиняйся! - Можемо поїхати звідси? Тут так тупо. Це
магія! Так! Отут потрібно додати трохи різдвяних чарів!
О, так. Вона це каже майже кожній сім’ї. Ходімо, народ. Дуже дякуємо.
Стресована мама, ви багато працюєте.
Звідки вона це знає, мам?
Ну, бо якщо сказати це татові - це сексизм. Це не чари. Це показовий
лібералізм, але у нас обмаль часу, люба. Треба іти.
- Нас цікавить лише парад, тож... - Добре. Просто не забудьте відкрити серця
і подивитися на світ очима одне одного. І тоді отримаєте те, чого вам бракує.
Так.
- Добре. Дякую! Ходімо. - Бувайте!
О! Ми візьмемо перекусити. Зустрінемося біля телескопа!
Оа!
Вайяте! Ти спіткнувся?
- Краса! - Піду, куплю тобі морозива.
Мені морозива? Ти ж знаєш - я уникаю молочки.
- Та просто не треба тримати в собі. - Ну...
- Спробуй відпустити. Усі ж пукають. - А я ні!
Навіщо себе катувати? Просто з’їж морозива і живи життя!
Так. Гей, чого ти така добра до мене!
Донька не може купити мамі морозива просто так?
Тут щось не те. Точно.
Завтра рекрутер національної збірної прийде дивитись матч, і моя тренерка
вважає, що в мене є шанс пройти.
Клас! Мої вітання!
Проте, якщо пройду - доведеться з дому поїхати.
А як же коледж? Сісі, я знаю, який важливий для тебе футбол.
Невже?
Повір. Я знаю. У твоєму віці я була в олімпійській молодіжці.
Я знаю, мамо, і мені дуже прикро, що тобі довелося покинути кар’єру через травму,
але це абсолютно різні речі.
Неправда! Я тоді починала майже з нуля і я лиш хочу убезпечити тебе. Сонце, якби ти
зайнялася...
Ненавиджу, коли ти повчаєш мене, мам. Ми різні люди. Ти хочеш зробити з мене себе!
Це тисне!
Сісі!
Співбесіда до Єлю. Нервуєшся?
Дуже нервуюся. Це може тригернути мою глософобію.
О, хлопче, я не знав, що ти боїшся блискучих речей?
Це страх публічних виступів, тату.
Так, так. Що... А, гей, знаєш, що? Ти просто вдавай, що це наше родинне різдвяне
відео. Коли ти з родиною - ти не так лякаєшся. Тобі це давалося! В тобі живе
промовець! Я знаю! Так? Проте, лишається питання: чи ти готовий до коледжу? Тобто,
ти ж ще молодий. Попереду ціле життя. Я б віддав усе, щоб зараз бути на твоєму
місці.
Мабуть тому ти обрав роботу, яка навіює приємні спогади.
Оу.
Пробачте. Було весело.
Мама думає, що мені легко жити, та вона гадки не має, як це - бути мною.
Та сама фігня. На думку тата мене чекає весела й безтурботна юність, як у нього
була та ми абсолютно різні з ним.
Що ми зробили не так, як батьки, що... наші діти хочуть поїхати з дому?
Білле, може це останнє спільне Різдво.
Парад починається. Ходімо.
Наступна група!
- Ого! Візьми Піклза! - Ого!
Обережно, сходинка!
Вихід ліворуч!
- Це жахливо. Я не хотіла сьогодні сюди. - Взагалі, йдеться не про тебе. Йдеться
про родину. Я дуже прошу тебе. Я знаю, що тобі це байдуже, але це дуже
Це все твої забаганки! Ти постійно командуєш! Байдуже, чого хочемо ми! Все
- важливо для твого брата, а ми - родина! - Так, ну Вайяте, я був би вдячний...
А, може ти міг би... зачекати трохи?
Завжди, як ти скажеш! От побувала б ти мною!
Це тобі байдужісінько. Прокинулася, випила ізотоніка! Я б з радістю помінялася
з тобою на один день. До обіду дотягнеш?
- Мам, ти й гадки не маєш, як мені важко. - А у мене ще й робота!
- От би ти розумів, як це - бути мною! - Можеш не вірити, та я був молодим!
- Коли? Тисяч десять років тому? Ну... - Чесно, я хочу помінятися! З’їсти
десяток тістечок і тут же їх спалити. Спробуй цінувати, що маєш.
Так, я хочу зробити фото. Білле, я хочу фото.
- Так, добре. - Клас, фото. Супер.
Що?
Можете зробити нам сімейне фото, будь ласка?
О, буду неймовірно рада!
Сісі, прошу, віднеси. Усміхайся, не будь злюкою.
Тільки не постити. Я краще з’їм власних ригачок.
Дякую. То, робіть, як я скажу. Нагору. Отак. Не вередуй! Вище. Ви праворуч, а ви
ліворуч. Добре. Добре. Так, татку, втягніть животика. Він у вас трохи... Песика
наперед! Так, усі скажіть «Веселого Різдва! »
- Веселого Різдва! - Веселого Різдва!
О, ого!
Мамо!
Майлз! Обережно!
Що за жахіття?
- Вокери, усі в нормі? - Ви, що, жартуєте.
Не наступіть! Ти в порядку, Сісі? Посунься. Усі в нормі?
Ми щойно зламали телескоп. Це так принизливо! Та ну, це так принизливо.
Забираймося!
Вайяте! Піклзе!
Піклзе, тихо...
Як ти пройшла охоронну систему? Чому ти в моєму ліжку?
Що? Це моє ліжко! Стоп... Чому я у вашому ліжку, тату?
Чому я у вашому ліжку, мамо? Чому ти звеш мене татом? Бо ти - мама, мамо! Не
зви мене татом, мамо! Я не тато! Ні, ти мама! Я нічого не розумію.
Чому ти звеш мене мамою? Бо ти - тато, тату! Не зви мене мамою! Я не мама! Ні, ти
тато! Як це сталося.
Що це за крик? Білле, Білле, скажи їм...
О! Сісі, я ж просила прибрати.
Або мультивсесвіт існує і ми пройшли крізь розгалужену мембрану Моста
Ейнштейна-Розена до паралельної реальності.
Ти говориш не як тато.
Або ми досі спимо. І усе це - сниться нам. Треба прокинутись. Вліпи
- мені. - Кошмар! Так. Звісно!
- Святий Миколай! У! - Пробач мені, тату.
Що відбувається?
Це ж я!
Сісі?
Мам?
Що?
Моя родино! Оце нічка! Старість - це коли випиваєш келих вина і прокидаєшся у ліжку
Вайята! Щось тут не так.
Сісі?
Мама?
Вайят?
Тато?
Сісі, є новини?
Жодних. Це абсолютно унікальна ситуація. Такого ніколи раніше не
траплялося.
Так? Тобто, діти не дорослішають за ніч!
Так, це моторошно.
І не кажи. Мені сімнадцять.
А мені - тринадцять плюс тридцять.
Слухайте, народ. Очевидно, що так не можна. Пропоную піднятися нагору і під
Нірвану зачілити. Окей?
О ні, у мене презентація Молсона. Якщо я там не з’явлюся, можу попрощатися з
посадою.
Оооо, співбесіда у Єль!
О, репетиція Ходячих Татусів! Не можна пропускати!
Ти на матчі, замість мене не зіграєш, а я не можу зіграти отак!
О, Господи!
Гей, пам’ятаєте, коли був парад планет? Стався якийсь спалах. Це ж воно, так?
Тоді, коли ми дивилися...
Ти сказала «Ти поняття не маєш про моє життя. От би помінятися.»
А ти сказав...
«Ти не знаєш, як це - бути мною».
Треба повернутися до телескопа, щоб відмотати назад.
А, а що це з Піклзом?
Що це із Майлзом?
Майлз - це Піклз.
Піклз - це Майлз.
- О, Божечку! - О!
Піклзе!
Піклзе.
Майлзе! Біжімо, за ним!
Схоже, я трохи впісялася!
Це одна з радостей материнства! Це і твоя заслуга!
Ого! Я ніби людина-павук! У-ху! А де Вайят?
Судома! Судома! А! А! Я порвав квадрицепс! Чи обидва! А!
Піклзе! Назад!
Майлзе! Ні!
Сюди!
О, боже! Дякую, Рольфе! Дуже дякую!
О, ти такий уважний сусід! Дуже тобі дякую за мого хлопчика, тобто, песика.
Віддай мені! Віддай дитину! Дай... Дай мені... Відпусти! О, боже! О, дякую, Рольфе!
Ти злякався, маленький? Та, та, та, та, та, та!... Так, добре, тримайте. Гаразд.
- Може вам подарувати повідець? - О, моя третя дитинка! Що б я
- робила... Мій хороший. Ти тут? - Це особливий пес. Хе.
І, Джесс, якщо буде потреба, я навчатиму вашого собаку. Йому потрібна
альфа-енергія, якої, ем... Біллові трохи бракує.
Що?
Дисципліна.
Хаос.
Гаразд. Дякую, Рольфе. Ясно. Дякую. Гарного дня.
- Клас. - Дякую. І вам гарного,
Вокери. Заходь за повідцем.
О, у мене жоднісінької пори!
Ой, мамо! Як усе болить. Ну, мам, поглянь, які булки! Хто ж знав, що ти
пухкенька-солоденька?
Сісі! Сісі Вокер! У тебе тату?!
Ну сова хоч симпатична, так?
А ось це треба прикрити.
По всьому лицю. Не пропускати. Ось так. Окей! Так, Вайяте! Це все добре. Чудово!
Так? Добре? Так, тату, чому так свербить? Я наче... Це по всьому тілу... Що
це... А. А! О! Тату! І цицьки волохаті! А, жодна дівчина не поведеться на це!
Та годі вже. Що це...
Бридко!
Однозначно ні, Сісі. Не можна... Ти збираєшся так піти на мою роботу?
Ні, ні! Не можна так до школи! Це зашквар! Ти схожа на Американську Ляльку!
Це шорти твого батька? Ні, ні. У тебе фарба на куртці!
Це що, Ненсі Пелосі? Бо ти мисткиня! Тож вдягайся відповідно!
Ні, мене не візьмуть партнеркою, якщо я вдягнена як підліток!
Так, ти ж за патріархат у нас, чи не так, мамо? Усе, щоб мужикам догодити.
О, ти і ці ідеали. Дозволь дещо сказати: гроші з неба не падають.
Ти висмикнула мої брови?
Ні. Так. Слухай, думаю жодна з нас не хоче сьогодні зіпсувати іншій життя.
Щасти із цим, мамо.
Коли повернешся - вдягай назад, що б це не було, але, прошу, не на мою ж
презентацію!
Гаразд, згода. А ти не корчиш із себе шляхетну дівицю, бо це...
Добре? Клас. Не починай! Так, Вокери. Їдьмо до телескопа, знову станемо
нормальними. Що це ти робиш?
Я за кермо.
Ні, звісно, ні. Тобі ж на вигляд шість.
Як же нам бути?
А, що?
Оу, оу! Пробачте, експозиція зачинена. Якась родина незграб вчора перекинула
телескоп. І це були білі, бо чорні, борони Боже, не створюють проблем!
Та ви ж полагодите?
«Ви ж полагодите? » У мене ж тут написано «ремонтник»?
Гаразд, скільки часу?
Ну, думаю, від чотирьох до п’яти годин?
- Клас! - Так! Круто!
Я б сказав - тиждень. Може півтора.
Ну а, тобто це...
Народ, я догнав. Так, не партеся. Сер, якщо ви складете нам його до вечора - я
компенсую ваш час.
Про яку суму ми говоримо, друже?
- Ну, схоже, тепер нам точно кабзА. - Звідки у мене тут
- кобза? Та яка кобза взагалі. - Ні. Гадаю, це сленг такий.
А якщо на картку?
От смішний, ще питає... Та звісно, яка різниця! До вечора усе зробимо! Додому не
- підемо! Ходімо на обід. - Переказ. Так? Клас!
Прекрасно! Гаразд. Дякую.
- Супер. Фух! - Усе, усе.
Дякую за допомогу, Рольфе. У нас попереду дуже складний день.
Вам нема чого хвилюватися. Ваш песик і милий малюк - у дуже дбайливих руках.
Рольфе, ти мав справу з немовлятами?
Так, звісно, мав. Я сам був немовлям колись.... Добре, біжіть, хлопці.
О, як бачите, я вже вклав вашого милого пупсика поспати. Ауф відерзейн! Бувайте.
Гаразд.
Ця спідниця така тісна і колюча. Як ти її носиш? Наче, запеленали у скловолокно.
Буде алергія.
Та годі вже. Глянь сюди. В очі! Все вийде. Ти схожа на мене. І говориш, ніби
я. Ти поводишся...
О, Сісі. Що це ти з’їла?
Пробач, я ковтнула ізотоніка, дорогою.
Просто взуйся. За мною. Ми впораємося. О, отам, це Ґас. Привітайся з
- ним. - Так.
Салют, Ґасе!
- Гаразд! - Ні, мамо! Мамо! Ні, не
- треба! Ми так не робимо! - Це пісня! Джінувайн!
Де її тачка?
Так, добре. Поводься природно, просто...
Люба! Дай мені руку. Отак, давай. Ходімо! Підіймайся! Все добре! Все добре! Ходімо!
- О, боже, Сісі! Ти тут? - Привіт!
- Це що, нова гра така... - Це асистентка, Кара. Віддай сумку.
Пробач мені, Керрі. Каро, пробач. Я сама не своя. Я... Учора трохи перестаралася із
- випивкою. - Кара!
Мала! Вітаю! Нарешті!
О! О!
Жахливо, так?
Так. Ні! Просто... слід видавити. Я обережно.
Що? Ну гаразд...
- О, ні, ні! - О так, я просто...
Ні, ти що? Ти що?! Так же лишиться шрам.
Це єдина і неповторна?
Я шкодую! Пробачте! Але так не роблять! Ви змусили мене захищатись!
О! Так не можна!
О, Джесс! Джесс! Великий день, Джесс! Усі чекають! Не підведи!
Так, я з цим... Вона впорається!
Класно.
Що за істота?
О, я її донька, Сісі.
О, я бачу схожість. Теж великий ніс.
От же гівнюк! Ну ти у мене... Нам потрібно готуватися!
Ти бачила його ніс?
- Аж не віриться, що я вв’язалася у це. - Так, а де ж міс «я впораюсь»?
А вона зі сходів впала!
Одну хвилинку!
Я нервуюся. Потрібен шоколад. Шоколад, шоколад, шоколад. Потрібен шоколад. О! О!
Нові картки. Добре, нові картки. Так.
О, так.
Добре. О... Холодно! Холодно! Як же холодно!
Добре! Сісі, поглянь! Я записала презентацію на картках. Треба їх лиш
прочитати.
Я нічого не знаю про архітектуру, мамо.
Ми Вокери, а Вокери не здаються.
Та ну. Ми ж вимикаємо кіно до завершення.
Тобі треба лише... зайти в конференц-зал і прочитати ці картки?! Стань босом, ага?
Будь як бос! Будь як бос! Будь як бос! Уперед!
Стати босом. Ага. Будь як бос! Будь як бос! Будь як бос!
Оу, оу, оу! Тату, не можна просто йти туди! Нахили голову і не дивися нікому в
очі!
Що?
- О, ти виходиш на люди. - То й що?
Дуже важливо не лишатися на одному місці менше чотирьох і більше семи секунд!
Так, усе! Йо, Раґлзе! Як справи? Оце гра була у п’ятницю! Ти був як Аарон Дональд!
Дуже пристойно!
Дякую тобі, старий! Я собі дупу відморозив.
О, бро! Це видно!
- Іди сюди! Що ти робиш? - Що? Що?
Якщо ти не знав, синку. Твій старий - булочка, а старша школа - моє масло.
Харчові метафори недоречні, тату. Це питання життя і смерті!
Ясно.
Вітаю, леді. Як ви? Гей! Гей, гей, гей, гей, гей, гей!
Гей! Гей, гей, гей, гей, гей!
Салют, мужики. Ловіть краба!
Три! Триочковий!
Гаразд.
Гей! Ні!
Що ти робиш зі смітником? Це кака! Ні, гей! Припини! Це водичка для песика! Це не
для тебе! Ні, ні, ні, ні, ні, ні! Найн, найн!
Залишу тебе на самоті.
- Я готовий... Якщо ви тільки мені накажете... - Згоден. Давай.
- О, ось і вона. Саме невчасно! - О.
Так, гаразд.
Пітере, дякую вам та всій Молсон Ґруп за те, що знайшли час прийти.
- Починайте! - Добре!
До справ!
Так, ну, що ж, гаразд. Керівник проєкту і взагалі - супер-зірка, Джесс
Вокер, проведе цю презентацію. Джесс? Джесс, починай.
Мгм.
Давай.
- Уперед! Джесс! - Не підведи.
Ам...
Дякуємо, що ви сьогодні з нами. Отже, до діла. По-перше, дякую за те, що ви прийшли
до нас. По-друге - я розповім про нашу фірму, бо у нашій фірмі ми перевершуємо
очікування. Ми хочемо поєднувати красу та функціональність з інноваціями. У нашій
фірмі ми не маємо досвіду будівництва. Маємо досвід будівництва... Зараз,
секундочку... У нашій фірмі, в Атласі, в Атласі, ми маємо...
- Так... Вона в нормі. - Картки! Картки!
Я знаю, та не бачу нічого!
Окуляри!
Добре. Ам...
Добре.
Я зараз все приберу! Секунду, секунду. Без паніки.
Чекайте! Чекайте! Чекайте, не панікуйте! Чекайте! Добре! Не хвилюйтеся!
Як завжди. О, знаєш, Джесс, може краще я продовжу?
Ні!
Пробач? Що? Ам...
Даруйте. Не заважаю.
Що таке?
Я розповім про саму будівлю. Ось що важливо.
Так.
- Заради цього ми тут. Є дах і є стіни. - Так.
Дзвіниця. Сходи нагору. Є дверцята. І десь там люди.
Знаєте, це смішно. А я люблю посміятися, як і всі нормальні люди.
- Це точно. - Що таке?
- Пітере! - Ні, чекайте!
Ні, ні! Прошу! Стійте, стійте! Здається, мама хотіла сказати, що ми поєднуємо різні
форми, використовуємо південну стіну, для тераси і підтримуємо центральну арку.
Хм, хто ця розумна дівчина?
О, я її донька. І весь мій розум - це виключно наслідок маминого виховання.
Гаразд, запускайте. Продовжимо.
Що відбувається?
Не знаю. Може, морозиво було зіпсоване. Я...
Ти з’їла морозиво?! Я ж не переношу лактозу! А отже і ти теж!
Як же погано. Здається, я не втримаюся.
О, ти втримаєшся. А чому знаєш? У цьому животі сорок років газів, і ти не випустиш
їх у найважливіший день моєї кар’єри, ясно?
- Я не випущу. Я не випущу. Я не випущу. - Просто дихай! Не випускай!
Джесс, ти в нормі? Га, Джесс? Може продовжиш презентацію для містера Молсона?
- Чуєш? Просто дихай і все буде добре. - Я не зіпсую повітря, мамо. Я обіцяю тобі.
Так.
Я спробую. Зараз.
Треба.
Я хочу знову в своє тіло. Даруйте!
А!
Їй дуже прикро! Аж не віриться: моє майбутнє злетіло в повітря на очах!
Це в минулому. Зосередься на моменті. Ти повинна зіграти у футбол!
Контракт. Посада партнера!
Чому ти не попросила допомоги у колег? Вони ж працюють на тебе.
Так, Сісі, технічно - так. Але це - моя відповідальність...
Добре, байдуже. Послухай. Можеш стояти збоку. Можеш бігати. Та якщо хто-небудь
дасть тобі пас - заради Бога, поверни м’яч!
Сісі, гадаю, я впораюсь.
І, мамо, що б не сталося - не поводься дивно з друзями.
Ти можеш не вірити, та у школі я була крута.
Можу і не вірю.
Гей, ти зможеш, Сісі!
Покажи їм!
Покажу, ще й як!
- Щасти тобі, Сісі! - Дякую!
Все гаразд, Сі? Схоже, ти хвилюєшся!
А, ні, все гаразд. Я просто... не люблю панібратства.
Так. Між іншим, як татушка? Я наб’ю на вихідних!
І не думай! Це безвідповідальне та ірраціональне рішення, про я одразу ж
пошкодувала.
Мама спалила? Мабуть люта!
Ні! Як хороша мама, вона приймає помилки своїх дітей.
Така ржака. Ти зараз схожа на неї. «Я - Джесс Вокер, матуся століття і приймаю усі
помилки своїх дітей. »
Ходімо. Автобус чекає. Скоро гра.
Так?
Привіт, Рольфе! Це Сісі! Як справи?
Е, це серйозний виклик, та все добре. Не бійся. Рольф тут.
Що значить «серйозний виклик»? Це ж дитина і пес. Подбай про їхню безпеку.
- Я спробую бути жорсткішим із ними. - Не треба бути жорстким! Просто
контролюй. Повернемося після гри!
Бувай, ми працюємо. Чао, чао.
Рольфе! Ро...
Вітаю усіх. На стадіоні Бі-еМ-Оу нині чудовий день.
Єдинороги Люсі Джонс зустрінуться із суперницями - Бродвіцькими Розбишаками, на
чемпіонаті Південної Каліфорнії.
Так, Єдинороги!
Єдинорогів очолює капітанка, Сісі Вокер. Вона стала чемпіонкою у свій перший рік
навчання і відтоді колекціонує нагороди.
Не забуваймо про Розбишак. Вони мають таємну зброю, Джизель та Алісу Томпсон,
«Криваві Близнючки». Та я мовчу!
О, це мука. Ну ж бо, мамо. Не підкачай.
Здається, це Алекс Салліван. Рекрутер національної збірної!
Вибачте. Перепрошую. Гей, мала! О, боже! Пропустіть!
О, привіт, місіс... Керрі. Привіт, Керрі.
О, боже, оця твоя бейзболка. Дуже святково. Саме для гри.
Сьогодні просто трохи нервуюся.
Знаєш, що? Принесла нам винця!
Винця?!
Так!
Ні. Я зосереджена на грі, та дякую.
А, так, забула. Це ж супер-мама. Зосереджена на грі. Знає імена усіх
гравців. Я нікого не знаю.
Добре. А! Ти зовсім неготовий, тату!
Що? Все гаразд. Я ходив до коледжу, я пройду співбесіду!
Ти ходив до Університету Аризони. А це - Єль!
Так. Ну, дехто каже, що Університет Аризони - це ніби місцевий
Єль.
Ні...
Вайяте!
Так? А, пробачте. Він... Він у нас Вайят. Я вже виріс. Я - дорослий чоловік, з ніг до
голови. І з волоссям на тілі. Я - як Ви.
Я взагалі зі Скандинавії. Ми не волохаті. Вас звуть Вайят?
Ні! Тому, що я мужик! А Вайят - дитина. Ось це Вайят.
Що ж, гаразд. Ми чекаємо на вас.
Добре. Я зараз буду. Дякую. Дуже дякую. Боже, сину! Зберися! Що це таке?! Добре?
Розслабся, окей? Гей, коли ми... граємо у вікторину - хто завжди виграє?
Я!
- Добре, так. Але крім тебе? - Мама!
Добре, ну, Сісі я обходжу?
- А коли вона грає з нами? - Гаразд, а шоу «Чи це пиріг»? Я
завжди перший вгадую де пиріг.
У цьому ти дивовижно вправний.
Дякую! Побажай мені удачі!
Дев’яносто хвилин! Дев’яносто хвилин! Дев’яносто хвилин! Дев’яносто хвилин!
- І починаймо! - Уперед, Єдинороги!
Уперед, Єдинороги! Ви молодці!
І її перший хід на полі. Вона буквально взяла м’яча до рук.
Взяла до рук.
Взяла м’яча!
О, боже, з тобою все гаразд?
- Він це бачив! Що з нею? - О, ти в ударі!
Потрібно дивитись на планшеті. Тоді можна взяти зображення і збільшити. І коли видно
мазки мастики - це пиріг.
- Не намагайся. Не треба. - Не буду.
Це... Це Танець-Спалах?
Вайяте, якщо ви хочете спробувати іншого разу...
Ні, прошу, ні.
Ні? То ви задоволені?
Так!
О! Жахлива мова тіла. Це не задоволення. Це засудження.
- Вітаю, містере Вокер! - А!
А тоді приєднався Дейв Грол і вони записали Невермайнд у дев’яносто першому
році.
Аріана?!
Це Вайят там?
Так. Ага, Вайят усередині. Він не тут.
Знаєте, я неймовірно за нього рада. Та я сумуватиму за ним.
Так? Справді?
Звісно. Ми з ним були сусідами з самого народження. Знаєте, ми гралися разом, а ще
на кожне Різдво, ми дарували одне одному ведмедика.
Ти пам’ятаєш це?
Звичайно, що так. Він такий добрий, уважний хлопець. А таких дуже мало.
Ну, він ще й досить крутий. Він каратист. Так. Дві смужки на білому поясі. Мав би
вже бути жовтий, проте сенсей сказав, що він плакав на іспиті, а це дурня, бо він
майже ніколи у своєму житті не плаче.
Давай пас, Сісі!
О, боже, мала! Ти, пам’ятаєш, я розповідала тобі про нашу із Джоном
проблему. Я спробувала той фокус, що ти радила, з коледжу. Спрацювало! Отже...
Вокер потерпає від Кривавих Близнючок!
Червона картка! Підсічка ззаду! Ви ж бачили, так? Бачили!
Так, так!
Сумніваюся, що рекрутер національної збірної задоволений.
Дай мені вина.
Ось, тримай.
- О! - О!
Ми не можемо не розпитати про ту дуже цікаву роботу, яку ви ведете стосовно
- гіпотези Рімана. - Так.
Довів її!
Тобто, одну з двадцяти трьох проблем Гільберта?
Перекажіть йому: лишилося двадцять дві.
- Добре. Він помер, вісімдесят років тому. - Як людина, що працює з Ріманом, до
чого ти схиляєшся: він правий, чи ні?
Не правий.
Тихо!
От дідько!
Видихни!
Ти ж знаєш, що інститут Клея пропонує мільйон доларів за гіпотезу Рімана? Ми б
дуже хотіли побачити хоч частину твоєї роботи.
Дуже.
А, а, Ріман? Я думав - ви про Редмена. Це його гіпотезу я довів.
- Гіпотезу Редмена? - Гіпотеза Редмена? Із Ву-Тангу?
Та ну!
Сісі Вокер пропустила м’яча просто поміж своїх ніг!
Розбишаки ведуть один-нуль.
О, це якась мука! Ти псуєш мені життя!
Коли батьки кричать з трибун - це дуже сильно тисне на дітей!
Вона виносила трьох і працює по дванадцять годин. Думаю, що конструктивну
критику вона витримає. Мені треба на поле! Мені треба на поле!
Ой! Це моя дівчинка!
Сісі, я поруч! Сісі, я поруч!
- Схоже, у нас там мама-квочка! - Назад!
О! Квочка в гнізді!
Це наліпка з Майнкрафту на пляшці?
- Так, люблю Майнкрафт. - Справді?
Так.
А як щодо Дюни?
Ви говорите про оригінальну, чи про нову?
- Власне, я говорив про роман. - Френк Герберт - мій улюблений автор!
Реально?! А може ти ще й вегетаріанка, що не проти клонованого
- м’яса? - Мгм!
Очевидно.
Очевидно! Так! Це єдиний етичний спосіб існування! А що думаєш про
- кіборгів? - Мгм. Е, роботи мене лякають.
- Так, звісно. Роботи дуже тупі. Я згоден. - Не моє.
А як ви думаєте, Вайят піде на вечірку до Хантера?
У Хантера Дрю буде вечірка?
Мгм. Може ми б позависали?
Гадаю, Вайят піде.
Це круто. Бувайте, містере Вокер.
Бувай!
Що ти? Не вилазь на стілець! Якого?
Тисни! Тисни! Тисни! Місіс Вокер! Пасуй! Пас і біжи! Агов! Серйозно, я впораюся!
Боже! Стережися захисника! Вкладися в удар! Гол!
Тисни! Тисни! Тисни! Пробачте. Пас і біжи! Пробачте! Стережися захисника!
Вкладися в удар! Гол!
Так, місіс Вокер. Я ціную ентузіазм. Але батькам сюди не можна. Через судовий
позов, ви ж у курсі!
Пробачте.
Ну ж бо, збираємось! Сюди! До мене! Гаразд. Ви не слухайте! Геть, геть!
Дівчата, ви виклалися! А треба більше, ясно? Тисніть посередині! Нав’язуйте гру...
Пробачте! Думаю, треба змінити схему на чотири-три-три. Потрібен додатковий
нападник, якщо хочемо створювати гольові моменти! Дайте мені дошку!
- Це... це моя. Моя дошка. Це... - Гарпер, коли отримаєш пас від Ейви
усі нападники біжіть уперед. Вони відволічуться і тут буде відкрито!
Народ, ми чекали на це із дитячого садочка!
Що?
Командо, на три! Один, два, три, разом! Вперед.
Командо, на три!
Вони змінили схему на чотири-три-три.
Хто-небудь, дайте Сісі м’яча! Вона готова! Відкрита!
Пасуй туди!
М’яча передали Сісі Вокер! Вона відкрита!
- Змогла! Змогла! Сісі! Сісі, біжи! - Уперед! Біжи! Ну ж бо!
Це їхній шанс на перемогу!
Ти зможеш, Сісі! Ти зможеш! Ну ж бо, ну! Мамо!
Не зупиняйся! Забивай, Сісі! Ну ж бо! Ну ж бо! Мамо! Ну ж бо! Мамо! Що вона робить?
Уперед, уперед!
Ти в нормі?
- Ні. - Що вона робить?
Схоже, вона допомагає суперниці.
Я допоможу.
Знаєте, надії Сісі Вокер на Національну Збірну - тануть просто на
очах.
Сумний день. Скажу відверто.
Сісі, мені дуже прикро.
Ну, ти казала, що у футболі кар’єри не буде. Тепер у мене не буде.
Люба, будуть ще інші відбори до національної збірної.
Ти не доганяєш, бо тобі начхати на мене і на те, що приносить мені щастя. Ти хочеш,
щоб я була як ти, думала і поводилася як ти. Справа не у збірній. Я просто хочу
геть від вас.
Найн. Аус! Аус, так! Виплюнь! Виплюнь! Е...
Що? Що? Чого треба? Хочеш вдягнути підгузок? Якщо розумієш мене - гавкни
двічі. Ого.
Супер! Клас! Хороший хлопчик, ось так. Зараз закріпимо.
Він сам попросив. Так. Ходи сюди. Слухайте, думаю, вони проводять разом
забагато часу.
Так, час вже лишити все позаду і помінятися.
О, на вигляд круто. Добре, хлопці, запускайте. Влаштуємо тут шоу.
Ну, на жаль, наш старий ще не може працювати.
Пробачте?
Так, ну, ми телескоп зібрали, проте не знайшли одну лінзу. Вона завбільшки з
четвертак, ми її, блін, шукали скрізь, де тільки могли, - і не знайшли!
А якщо нову купити?
Тату, це подвійно-опукла ахроматична лінза.
Виготовлена з оксиду торію.
Так. Кристалічна структура схожа на фторид кальцію.
Із високим оптичним заломленням!
І низьким розсіюванням, щоб зменшити хроматичну аберацію.
Зменшити хроматичну аберацію!
Таку можна купити в магазині оптики?
Звісно, ні! В магазині оптики таке не продають!
Виготовляють вручну у Швейцарії.
У Лозанні, якщо бути точним!
А цей парад триватиме ще один день.
Дочекайтеся наступного! Він скоро!
Дуже смішно.
Чому смішно?
Бо наступний буде за сто тридцять дев’ять років.
Привіт! Моя улюблена сім’я! Усі знайшли Різдвяний дух?
Однозначно ні!
Ну, може колядки допоможуть його віднайти! Мені допомагають!
Ні! У нас криза! Що за жарти?
Схоже, вам треба полагодити зламане.
Так, треба полагодити телескоп, але потрібна дуже особлива, специфічна лінза...
Спок! Спок! Це... Це не гарантія, та він мені винен, а у Спейс-Ікс повинні бути
засоби для виготовлення лінзи!
- Клас! - Так!
Я таксі викличу!
Вгадайте...
Ви ще й таксистка?
За мною. Сідайте.
Так, Вокери. Спробуймо поспати. Що? Що не так? Що сталося?
Я говорив із Аріаною сьогодні, і, ем, вона запросила мене, ну, тебе, на вечірку
до Хантера Дрю і я дуже сподівався знову стати собою, бо хочу. Я не люблю вечірки.
Ні!
- Так! - Ні!
Так! Та ну!
Заради Вайята!
Чому зблизька усе розмите? Я не... А! Зараз що дванадцята? Я просто вичавлений!
Зараз за чверть восьма.
Це так незвично, правда?
Це найяскравіше, що я робив за останні роки!
Стрибай! Стрибай!
О, Джиммі!
Набрати його маму?
- Джиммі в нормі! Гуляй! Ар! - Схоже, Джиммі не рухається.
Що ти робиш?
Ну, я маю мамині відбитки і її лице, тож я можу відвезти усю команду на Коачеллу.
Дванадцять тисяч! Купуємо!
Оу! Так. Поглянемо, що тут у тата. Я у грі! А, ой. Це колоноскопія.
Давай! Оу! Чому вони...
А ось і ми! Подружки! У! Щомісячний мамський вечір! Білл тут!
Гей, дівчата! Так! У! Так, так, так, так! Її чоловік.
Ам... Я краще... Я піду.
- Лишайся! - Ти хочеш Білла лишити?
- Такого раніше не було. - Мабуть, Білл лишається. Вмираю з голоду!
Ти щомісяця перевершуєш себе. Цікаво, що буде сьогодні!
Так!
- О, що на вечерю?! Ходімо! - Пробачте.
- О, нарешті він пішов! Що це з вами таке? - Так, я хвилююся за тебе ще з того
матчу. Я знаю, коли потрібна допомога!
Про це вся округа говорить!
- Та ну?! - Так!
- А вип’ємо трохи вина? - Так.
Так!
О, т-с-с! Тихо! Іде Аріана! Який план? Слухай! Прошу тільки не спаскудь усе
- Вайяту! - Що?
Все добре. Я впораюся. Розслабся.
Привіт!
Сироти.
Привіт, Аріано!
Привіт, Сісі. Все добре? Чула про невдачу на матчі.
Оу...
Все добре? Одяг ніби з секонд-хенду. Щось тут не так.
- Так. Добре. Так. - Дівчата, не хотів переривати. Та мені
треба поговорити... зі своєю партнеркою, зараз. На кухні.
Так! Треба на кухню! Між нами все чудово! Ви... Ви не уявляєте! Просто
- пристрасть, пристрасть! - Своєю партнеркою?
Пристрасть?
Знаєш, моя консультантка з інтимності каже, що парам потрібно мінімум дванадцять
поцілунків на день, щоб зберегти стосунки. Вона нещодавно працювала із
Гаррі та Меґан!
Ми цілий день цілувалися! Приблизно чотирнадцять разів!
- Не думаю. - Так.
То може поцілуєтесь?
Що відбувається?
- Вони підозрюють нас! - О, чоловік взагалі не вольовий.
- Що? Мене не було дві хвилини! - Поцілуєтеся?
- Треба поцілуватися. - Люба, потрібне штучне дихання.
Не буде цього!
- Будь ласка, рот до рота, просимо. - Давайте. Поцілуй її.
Поцілуй мене. Цілуй. Цілуй мене. Вайяте! Вайяте!
Врятуй ваш шлюб!
Немов зграя вовків!
- Треба цілуватись! - Я не хочу, це гидко.
Заради родини. Пробач мені, Вайяте. Будь чоловіком. Зроби це. Зроби. Ну ж бо. Зроби
- це. - Ні!
Менше розмов, більше поцілунків!
- Ну ж бо! Не тягни кота за хвоста! - Це для здоров’я корисно!
Зроби це.
Він схожий на ігуану.
Нам треба пого... поговорити на кухні.
Я так сильно, дівчата, його бажаю!
Хочеш?
О, ні, дякую, ні. Тим більше - після шостої. Навіть без колоноскопії і поліпів
це може нашкодити моєму... моєму серцю.
- О, пробач! - У нас інші проблеми! Нема мами і тата!
- Що значить, немає мами й тата. - Те й значить! Зникли!
І що нам робити?
Ну, перше - позбутися цих божевільних матусь!
Вони прийшли на засідання клубу!
Добре, то ми дамо їм їжу - вони підуть!
Так!
Приготуємо щось. Мама завжди готує.
Я бачив, як мама готує вечерю... сотні разів.
Невже це складно?
Дістану курку.
А я - гарнір.
Дівчата! Зробимо фотку в інстаґрам?
Ой! О, боже! Боже! Потрібна вода! Тут... А! Що... О... Гей! Тут... Швидко, вимкни це!
О Боже! Хвилинку! Хвилинку!
Знаєш, що? Давай сюди. А що? Я ж не за кермом, так? О, смакота! Знаєш, це ж
просто сир і інші складники поєднуються і тануть у роті і...
Я знала! Скуштуй!
- Бачу ти насолоджуєшся? - Так! Не знаю, коли ще скуштую! Так!
- Треба хапатися за можливість, коли бачиш. - Крекери?
Так. О, глянь, омела!
О, так! Ти диви!
Я... Мені прикро. Я... я піду.
Вигляд нездоровий. Сумно пахне. Від неї тягне.
Згодна. Так! Так! І не кажи. Ого! Це крекери з шоколадом!
- Ого! Якийсь авангард... - А що це за лялька у поп-корні?
- А це що, селера? - Це ельф на поличці.
Мадді залила ТікТок! Я веду її сторінку! Вона на вечірці Хантера Дрю і
- каже, що Вайят говорить із Аріаною! - О!
Стій, хто говорить і де?
О, а Сісі танцює сама у куточку.
Нам треба йти! Розходьтеся! Набирай Рольфа!
Думаю, якесь розлучення групі не завадило б.
У! Так!
Гей, гей! Гей, гей! Кінець операції! Кінець операції. Вона хотіла цілуватися.
Це ж добре, правда?
Ні, погано! Мені сорок п’ять! Порахуй! Трохи дивно? Це огидно!
О, точно. Це трохи дивно.
Вокере! Що ти тут робиш, малий? Я не запрошував тебе сюди, задроте.
Ходімо звідси.
Так, так. Він... він правий. Йдемо, так?
Хоча, знаєш, пробач, чуваче. Я хотів сказати, що я не «задрот», а скоріше
«заучка».
Та начхати!
Знаєш, я настільки заучка, оглядав батьків комп’ютер і сказав почистити
корзину, а він пішов і викинув сміття!
Так, бо з тобою тусується тільки твій батько.
Я тобі скажу, батько вважає мене крутим. Я з тих заучок, що їсть пироги тільки 14
березня.
Три цілих і чотирнадцять сотих! Прекрасно!
Ну, ти зрозумієш, коли вивчатимете геометрію знову.
Ну, годі, Вокере. Ти труп!
- Що трапилося? Справді? - Це було крутезно! Так!
Я радий, що ми сюди прийшли! Мені так весело!
- Мені теж! - Треба частіше так.
- Що? Ходити на вечірки у тілах дітей? - Ні, нам гуляти удвох.
Не знаю. Робота, діти. Життя.
Коли усе скінчиться - гулятимемо! Як раніше, гаразд? Я дуже сумую за тобою!
І я за тобою!
Хіба це не брат і сестра?
- Це твоя пісня! Оу! Оу, оу, оу! Оу! - Оу! Зараз буде!
Ходи сюди, вжар зі мною!
Сісі Вокер! Ви бачили Сісі Вокер? Вона тут?
- Це справжнісінька вечірка. - Зосередься. Нам туди.
- Вайяте! Як справи, старий?! - Тату! Що ти робиш? Так не можна!
О, розслабся трохи, малий! Ну ж бо!
Що ти робиш? Це абсолютно неприпустимо! Що поясниш?
Привіт, Сісі! Я поясню! Я розважаюся! Можеш порадіти за матір?
Мами так не танцюють!
Я розважаюся! І ти розважайся!
Решту часу, поки ти у цьому тілі - домашній арешт!
Тебе покарано!
Я не танцюю! Я граю у Підземелля і Дракони!
Це особливі миті, Вайяте! Не втрачай їх!
Добре, розпізнаватиму паттерни!
- Не опирайся відчуттю! Так! - Вивільняю епінефрин!
Копи!
Містере Вокер!
Аріано!
Мені соромно за те, що сталося з Вайятом!
- Що... Що сталося? - Не знаю. Усе було так дивно...
- Не смій тікати від мене, юна леді! - Ні, мамо! Це подвійні стандарти! Я не їду
займатися улюбленою справою, а ти робиш, що схочеш! Поглянь на себе! Ну, з одягом
ти права. Цей лук крутий! Я застрягла у цьому відьминому тілі, а ти гуляєш, а
тут твої дурнуваті подруги і божевільна собако-дитина!
Проблема, що я розважаюся? Бо мені здавалося, що я - якийсь робот. «Я - Джесс
Вокер. Твоя критика необґрунтована.» Знаєш, що? Може нам варто більше
розважатися?
Так. Та, ми не розважалися, ми допомагали Вайяту!
Так, звісно! Коли ми зайшли - ти танцював Електричне ковзання Вокера!
Так!
О, о! У нас із матір’ю сталася особлива мить вперше за двадцять років! То й що?
- Ти запоров усе із Аріаною, тату! - Усе не так погано. Вона лізла цілуватися.
- Ти вкрав мій перший цілунок? - Ні, я ухилився!
- Ти відмовив Аріані! Від мого імені! - Боже! Жах! Тату!
Я спантеличений. Що мені було робити? Я не...
Забираймося. Вайяте, ходімо. Ні! Це кінець! Я не можу з вами жити!
Ні, розмову не закінчено! Без нашого дозволу піти з дому!
- Ну, ти ж пішла без мого дозволу, мамо! - Мені не треба дозвіл! Я доросла!
- А зараз доросла я! - Не дивно, що ви спантеличені.
Так, нам варто всім заспокоїтись.
Геть з кімнати! Я тут не спатиму! Тьху!
Тату, що ти тут робиш? Іди геть!
Навіть не думай!
Ні!
Гаразд!
Хо-хо-хо! Перед нами гаряча-гаряча-гаряча різдвяна пора! Але зберігайте віру, друзі,
бо сьогодні прийде Санта! І він може принести різдвяне диво!
Гей, Вайяте. Є новини від Спока?
Ну каже, що лінза буде у нього до вечора.
О, ще день протримаємося.
Слава богу, маємо другий шанс із Молсоном. Скажи, що в школі тебе не буде, а потім -
до офісу.
Мамо. Стій, ні! У мене математика. Це важлива контрольна. Тобі треба до школи!
О!
Гаразд! Просто відволікай їх, а я приїду!
Але, мамо, якщо я буду тобою, хочу бути собою.
Що це значить?
- Це... Це буде круто. Зараз повернуся! - Сісі!
О!
Так, народ. Містер Молсон з командою вже їдуть. Ми проведемо презентацію дизайну
Джефферсон Ґарденз, проте тепер ми зробимо це, як одна команда.
Стій, стій, стій, стій, стій! Тобто... Ти не хочеш тягнути все сама?
Ні, я хочу, щоб ви мені допомогли.
Ну, якщо щось треба, команда поруч. Так, народ? Як класно!
Добре, усі отримають прізвиська! Гаразд? Кожен...
О! Я буду Бейонсе?
Вона не пам’ятає наших імен.
- Зміючко, ти граєш у спортивні ігри? - Був хокей на траві у школі.
Дуже круто! Молодець! Отже, буде багато питань, тому ти у захисті, із Рамоною
Квімбі!
- Це через зачіску, так? - Так.
Отже, командо! На три! Підходьте, підходьте. Ви у мене найкращі! Один, два,
- три! Уперед! - А!
Ну ж бо! Ну ж бо!
Ну, усі готові. Можу відпустити вас раніше. Якщо немає сміливців спробувати
розв’язати додаткову задачу. Сісі!
Правильна відповідь - сорок два.
Це правильно. Я не думав, що хтось впорається!
Але саме запитання некоректне.
- Сісі! - Так? Будь-ласка, поясни нам.
З радістю. Власне, це архітектурна задача. Ми розв’язуємо рівняння кривизни
через диференційну геометрію, але ж де векторний аналіз? Де пласкі чотирикутники?
І треба обчислити міжструктурні інтеграли. Знаєте, це мистецтво! Ви
погляньте на квадратуру Нотр-Даму, чи Золотий Переріз Парфенона. У монументі
Чар-Мінар в Індії використовуються степені четвірки, так, народ? О...
Серйозно?!
Агов?
Містере Голліс, як думаєте, коли будуть результати? Я хвилююся за оцінку.
Міс Вокер, думаю, ми обоє знаємо, як ваші справи.
- Отже, все так погано? - Що? Ні! Власне, ваш прогрес цього
семестру - неймовірний! Знаєте, якби ваша мама побачила, як старанно ви
працюєте - вона пишалася б.
Дякую.
Що значить «не буде готова вчасно»? Споку, мені потрібна лінза сьогодні, до
закінчення параду планет... На те є астрологічні причини!
Ти ж фронтмен! Чудові новини. Десять мільйонів глядачів в ефірі! Оце тиск!
Знаєш, що кажуть про тиск? Рве труби, дає діаманти.
Ґвінет! Не треба свічок! Годі! Прибери!
Ну ж бо, бро. Вже час. Вжаримо. Ну ж бо!
Так.
Ти в нормі? Готовий?
А, дідько...
- Каро? - Мгм?
Ти цього не знаєш, та моя донька Сісі... Вона дуже хороша футболістка.
Джесс, ну звісно, я знаю. Ти тут усім показала тисячу відеозаписів з її матчів.
Чесно?
Так, вона крута.
То я просто якась хвора на голову мати, якщо не дозволяю їй наступного року
поїхати з дому і грати за національну збірну!
Джесс, припини, ти хороша мама! Ти робиш те, що найкраще для Сісі!
Будь ласка...
Джесс! Ти - мій бос і приклад для мене, і я б хотіла балансувати між роботою і
сім’єю хоч наполовину так добре, як ти. Та ти сама казала, що потрібні жертви.
Які ще жертви?
Тобто, не «жертви», ну бо це заради дітей, а це, мабуть, важливо. Я не знаю. У мене
хом’ячки. Просто це ж наче жертви, Джесс... те, що ти не ходила у відпустку
довгих п’ять років,... щоб оплатити футбольні табори Сісі. Або як ти могла
отримати підвищення три роки тому, але пропускала б матчі. І тому ти - найліпша
мама, яку я знаю. Так, усе, надери їм зади, Джесс. Ти, з твоєю гарною краваткою
та жовтими штанцями! Ти зможеш!
Сісі!
Пробач, мамо.
- Ні, ні, Сісі... - Я не знала, яка важка твоя
робота і скільки ти робиш для родини.
Ні, ні, Сісі. Це ти пробач. Ти мала рацію. Не обов’язково робити все, як я,
щоб робити це добре. Більше за все на цілому світі я хочу, щоб ти була щаслива.
Я буду щаслива, бо у мене найкраща мама у світі, і вона мене виховала.
- Мамо. - Мгм.
Ми зараз вийдемо звідси і порвемо їх на презентації.
Мгм!
- Тому, що Вокери ніколи не здаються! - Вокери ніколи не здаються! Ходімо!
Гей! Йо! Один, два, три, чотири!
Аж не віриться! Вони хочуть, щоб усі сиділи і слухали гурт Вокера і їхню
музику, замість нас!
А хіба містер Вокер не мав грати у Ґрін Дей?
- Здається, у Блек Сабат. - Блек Сабат, так.
Там у назві був колір. Уявіть - відмовитися від життя популярної
рок-зірки, щоб стати батьком Вайята. А ти що зробив би? Нерівноцінно!
- Сумно. - Містере Молсон, містере Гейнс. Дуже
дякую вам, що дали мені ще одну можливість висловитися. Це
безпечно. Я не їла молочки.
Гаразд.
Пропоную забути про вчора і поговорити про нашу будівлю на розі сьомої
- та Мейн-стріт. Джесс. - Підтримую. Так.
- Джесс! Усе гаразд, Джесс? - Що відбувається? Народ!
- Що ми робимо? Ха! Він знову йде. - Джесс... Усе гаразд?
Добре! Мгм. Ходімо, все ясно.
Ам...
Ні, ам, містере Молсон, мені прикро. Я потрібна родині. Та я залишаю вас у
дбайливих руках своєї команди. Вони знають ці плани краще за будь-кого. Вони
- пояснять усі деталі. Ви зможете. - Це...
Зможемо!
Джесс, чекай! Джесс! Джесс!
Отже, почнемо з екстер’єру саду...
- Чуєте? Хочемо шоу! Де ваш чувак? Де він? - Одну хвилинку!
Немає хвилинки!
- Вайяте! Де тато, чуваче? - Не знаю, Лейку! Десь завіявся!
Ми відмовили, до речі, синхронним плавцям!
Тату! Білле, ми приїхали, як змогли!
- Де Вайят? - Я скрізь дивився. Не знаю.
Ходімо шукати.
Вайяте!
Вайяте! Де ти?
Агов, старий! Ти нас лякаєш!
Я в те крило. А ви йдіть до Східних коридорів, добре?
Добре!
- Гей, Вайяте! Вайяте! Та де ж він. - Я тут, тату.
Вайяте? Що ти тут робиш, чуваче? Витирайся. Час на сцену.
Я б дуже хотів. Просто... не можу. Я не такий, як ти, тату. Пробач.
За що пробачити?
Я чув, як хлопці говорили про твою участь у бенді. Це було щось круте. Але ти обрав
бути моїм татом.
Можливо я і був у бенді, який таки став грандіозним. То й що?
І що це був за бенд?
Марун-шість.
А хіба не Марун-п’ять?
Так.
- Очманіти! Ого! - Так!
Чи сумую я за цим? Так. Тобто, складно прийняти, що золоті дні минули, але чи
проміняв би я те, що маю, на щось інше? Ні за що. Бути вашим татом - це
найрок-н-рольніша пригода мого життя.
Дай обійму.
Люблю тебе!
І я люблю тебе.
О!
Вайяте! Ти в нормі?
Ам, ну, я завалив шоу, та є певні сумніви, що до Єлью покличуть.
Так, а Ходячі Татусі вже не ходячі. Тож...
Якщо вам стане легше - здається, мої мрії про футбольну збірну - провалилися.
Так, а я, мабуть, не працюватиму в Атласі.
І я не чув новин від Спока стосовно лінзи. Отже...
Стоп, скажіть, що все це для різдвяного відео.
Це ти про що?
Коли, я з вами, народ, і мені... мені не страшно.
Це як у дитинстві. Достатньо лиш нас.
Так, ми будемо там.
Просто поруч.
- Добре! Добре! Ходімо, ходімо! - Уперед!
Вокери - невдахи!
У!
Люблю тебе, Вайяте!
Сорян, Ваяте!
Ходячі Татусі! Я такого не чекав. Ходячі Татусі, ви їдете до Голівуду!
Я люблю тебе, синку! Ти зробив це! Зробив! Молодець! Молодець!
- Джесс! Джесс! О, Господи. Неймовірно! - Містере Молсон! Сер, я поясню усе!
Це зайве! Кара наполягла, щоб я сказав особисто. Команда чудово провела
презентацію! Я обираю проєкт Джефферсон Ґарденс! Мої вітання!
- Так і є. Так і є. - Ми виграли?! О, боже!
Нам вдалося!
Так тримати, партнерко.
Партнерка? А як щодо мене?
Тебе звільнено.
Хо-хо-хо!
- Дякую, сер! Дякую! - Без проблем.
Вайяте!
Я - Вайят! Збурення просторово-часового континууму, або глюк в симуляції. Я у тілі
свого батька!
- Логічно! - Приніс лінзу?
О! Можливо! У тебе з собою той Чарізард, яким ти хвалився?
Сертифікована металева картка Чарізарда з голограмою? Як ти смієш!
О, я смію!
Це найдорожче, що я маю!
Дорожче, ніж власне тіло?
Забирай!
По руках. Приємно мати справу.
- Лінза у нас! - Вдалося!
Лінза у нас? Скільки часу лишилося до кінця параду?
- Так! - Тридцять сім хвилин.
Щоб встигнути - нам ракета потрібна.
Ви ракету просили, а я маю Камаро шістдесят дев’ятого.
Мамо, потрібні Піклз і Майлз!
- Стоп, а хто за кермо?! А! - Малий...
Ми разом, гаразд? На мені передачі і кермо. А на тобі - газ, гальмо і
- зчеплення. - Що за зчеплення?
Третя педаль.
- Тут три педалі?! - Це і є твій план?
- Я не казав, що він хороший. - Тисни!
- Фух! - Так, жорстко! Але ми ж вчимося?
- Ось так! Коли кажу «газуй» - просто... - Добре, добре!
Якою дорогою їдемо?
- Їдь сто десятою до сто першої! - Ні!
У місті закінчився матч! Там повно машин!
А як інакше?
Виїдемо по Вестерн, а потім - через Корея-таун до Маленької Вірменії!
Навіщо? Нам треба на сто першу Північну!
Ні! У Гаррі Стайлза концерт у Голлівуд-боулі!
От, чорт! Це односторонній кошмар.
Зараз не час, тату! Може поїдемо десятою до сто десятої, потім - на сто першу на
- Південь до п’ятої, і до Лос-Феліз... - Так, сорян!
Це дуже дивний маршрут! Хто-небудь, прийміть рішення!
Не буде жодних рішень! На мості затор! Народ, ми не встигнемо!
Ми встигнемо, бо Вокери не здаються.
Ліворуч!
- Тату! Обережно! - Все в нормі!
Це тобі не відео-гра!
А мені схоже на гру! У! Лінза! Лінза! Зупиняймося!
Вона на капоті! На капоті!
Я дістану лінзу! Обережно з моїми булками! А! Я ловлю! О!
Тримайся! Обережно! Ну ж бо! Швидше! Швидше!
- Сісі, давай назад! - Взяла! Взяла!
Вайяте! Стій, стій, стій!
От, дідько! Мої двері!
Гарні новини! З цього боку машина досі як нова.
- Їдьмо? - О-ху! Уперед, Вокери!
Ми встигнемо.
Що...
Анджеліко, що ви тут робите?
Схоже, трохи різдвяного дива вам не завадить. Сідайте.
Клас!
Добре. Ходи-но.
Вилазьте, вдалося! Швидше, швидше, швидше!
Ой! А!
Ні, ні, ні!
Ти не винен.
Не зараз, Майлзе, чи Піклзе, чи хто ти там!
Що у нього в роті?
Що у тебе, малий?
Оригінальна лінза.
Майлз, певно, підібрав її і сховав до кишені.
- Ще маємо десять секунд! - О, люблю тебе, моя
- сороко! Уперед! Швидше! - Ну ж бо!
Давай!
Вайяте, працюй!
Добре! Все добре! Побажайте опинитися у своїх тілах!
Усі скажіть: «Веселого Різдва»!
Мамо?
Ти - це я.
Я не розумію. Нічого не змінилося.
Абсолютно.
Не подіяло.
Усе гаразд. Усе гаразд діти.
Гей, дякую, що підкинули.
Для протоколу: ми зробили, як ви казали. Полагодили телескоп. Не подіяло,
та...
Я нічого не казала про телескоп. Я сказала полагодити зламане.
Ну... Веселого Різдва, Анджеліко.
Веселого Різдва, Сісі.
О, забула про подарунки.
Усе гаразд, мамо.
Ну, що б не сталося далі - принаймні ми разом.
Да да! Да да!
Білле.
Хм?
Так?
Хм.
Піклзе?
Прокиньтеся! Здається, ми повернулися! Сісі! Вайяте! Здається... Так!
Вони повернулися! Ви повернулися?
- Так! - Так!
То це ти? Це я! Сніг?
- Вдалося! - Це диво!
Ми повернулися! У!
Мої коліна! Коліна мене добивають! Друзяко! О, як це добре!
Мені знову можна морозиво!
Можна! Їж усе морозиво, яке схочеш!
Привіт, друзяко! А, так!
Де наш чарівний малюк-песик?
Вайяте?
- Мамо! - Сісі!
Тату! Так!
- О, це чудове тіло! - О, синку!
Я... Я отримав листа. З Єля пишуть, що я ще не готовий.
Аріано, привіт!
Привіт. Веселого Різдва.
Містер Омелько.
Це просто, щоб ти не нудьгував, як поїдеш.
Власне, я не їду... Але це добре, бо... протягом кількох днів я мав час, щоб...
зрозуміти, що важливо, і Єль нікуди не подінеться. Мені здається, що багато
втрачу, якщо поїду звідси.
Наприклад?
Ну, час з містером Омельком... і з тобою.
А-ха-ха!
Та нарешті вже! Оце вишенька на торті!
Пограємо у Майнкрафт?
Так, звісно.
Підемо на мій сервер! Твій трохи захаращений.
Неправда!
Пробачте. Це, а, дім Сісі Вокер?
Так, я... зараз покличу.
Дякую.
Сісі! Алекс Салліван, зі збірної команди.
Так, містере Салліван, я знаю, хто ви!
Мій рейс затримали через заметіль, тому я вирішив особисто повідомити тобі. Ми
офіційно даємо тобі другий шанс.
Справді? Навіть після того жахливого матчу?
Нас цікавлять дві якості: гарний футбол і характер. Я бачив твої записи. Ти чудово
граєш у футбол, та коли я побачив, що ти пожертвувала голом, щоб допомогти
суперниці - я все зрозумів.
О, боже! О! Ви зачекаєте одну секунду? Ам, гей, мамо!
Це чудо!
Це рекрутер національної збірної. Він дав мені другий шанс, та я мабуть скажу «ні»,
так?
Стій! Ні!
- Так. Ам, мені прикро... - Що? Ні! Кажи «так»! Ти маєш погодитися!
І, слухай, якщо ти так любиш футбол - я буду на кожній грі.
Справді?
Ніщо мене не спинить.
Дякую!
Так! Так! Народ. Дуже дякуємо! Щасливого Різдва!
Так! Дякую! Дякую!
Вітаю, Сісі!
- Що? - О Господи!
Це чудово!
Не можу повірити!
Веселого Різдва, Вокери!
Веселого Різдва! Вокери.
Пробач, ти цілуєш свою маму! І вона ж - твоя сестра. Пробач.
Я не зроблю цього, не проси...
При зустрічі ви справляєте враження чоловіка середнього віку і середнього
- інтелекту. - Низького!
Середнього, чи низького інтелекту. Як актор Ед Гелмс типу.
Який у тебе середній бал?
А у тебе?
Базука, мотор.
- Пий жадібно. Воно піде. - Я... Я не... Я -
п’ятдесятилітня вишукана дама.
Як огидно! О, боже!
Я - невдячна бунтарка, яка і не здогадується, чим ти пожертвувала заради
мене!
Білзибуб. Мотор!
Народ, через ці навушники я вас не чую.
Кинула йому, Кен ловить, тоді мені. Я плескала, плескала, плескала. Ох, ти мій
- шлюб врятувала. - Оу! А! Моє сухожилля!
Ідіть, залиште мене!
Вам нема чого хвилюватися. Ваш песик і милий малюк - у дуже дбайливих руках.
Вони нас вб’ють? Вони мене лякають.
О!
Ти хоча б ноги наголи.
Це знято?
Ось, як це робиться.
Не так я уявляла своє життя. Усе буде добре! Так, Сісі? О!
Так, тренерко! Я дихати не можу!
Чого він сміється!
Будь-ласка, вийди і ніколи не повертайся.
Що це з нею?
Класно!
Точно!
Так!
Я на новій дієті - там можна їсти усе. Жодних обмежень.
Поцілуй мене.