Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Mitä onnellisuuteen tulee...
Ei, odota.
Aloitan alusta.
Vielä viisi minuuttia. Minulla on aikainen töihinmeno.
Mitä? Töihinkö?
Niin, mitä siitä?
Minun pitää ohjeistaa uutta kokkia, jotta pääsen hautajaisiin.
Zey, minun on pakko mennä töihin.
Olen jo hyvästellyt äitisi.
Sitä paitsi teillä kestää kuitenkin vielä.
Eikä kestä, olemme täysin valmiita lähtöön.
Baba, pyykkikori oli matkasi varrella.
Mitä? Toin pyykit sinulle. Pitääkö pestäkin?
Hyi. - Fia!
Olet passannut tytön pilalle. - Ja sinä valitat kaikesta.
Täytyy kiirehtiä, jottemme myöhästy.
Ilyas!
Bozcaada.
Päivänä, jolloin tapasimme ensi kertaa. Ainutlaatuinen turkkilainen rakkaustarina.
Hän näyttää onnelliselta. - Väitätkö, ettei hän muulloin ollut?
Älkää nyt.
Annatko tytön puhua minulle noin? Tuollaisissa narrinvaatteissa vieläpä.
Noinko hän pukeutuu isoäitinsä hautajaisiin?
Onko nyt oikea hetki esittää, että murhaat tyttäremme isoisän?
Ukko käy tytönkin hermoille. - Tiedän.
Nähdään myöhemmin.
Toimintaa nyt! Palaan pian.
Pystyt siihen kyllä, älä murehdi.
Höpsis. Virheitä sattuu kaikille. Aivan!
Tietäisitpä, mitä kaikkea olen lautasille laittanut. Niin.
Ei syytä huoleen, tulen pian.
Uusi kokki. Naisparka jännittää ja kaipasi henkistä tukea.
En ole kuullut sinun aikoihin nauravan noin.
Oliko sinulla asiaa? - Oli.
Pappi sanoi, että haudalla on hetki aikaa...
Tiedäthän sinä, etten pysty puhumaan muiden edessä.
Voisitko sinä lukea tekstin? - Totta kai.
Hoidan sen. - Siinä lukee...
"Useimmat teistä -
muistavat Katarina Bilićin Dorukin vaimona.
Hän, Katarinan rakas aviomies..." - Ei hätää, minä hoidan sen.
Kyllä vain.
No niin. Nähdään myöhemmin.
Rouva Altin. - Kas, herra Eddelbüttel.
Tahtoisin puhua kanssanne yksityisesti.
Minulla on teille papereita.
Äidiltänne.
Zeynep, mihin laitoit sen?
Teksti on kroatiaksi.
En osaa kroatiaa.
KAUPPAKIRJA
Zeynep! Annoit minulle väärät housut.
Mitä nuo ovat?
Ostiko äitisi talon Kroatiasta? - Synnyinmaastaan, omilla rahoillaan.
Herra Eddelbüttelin kanssa. Sen yläkerran Casanovan kanssa!
Ei, äiti osti talon yksin. Katso vaikka. Kuitin mukaan hinta oli...
Herra Eddelbüttel on asianajaja,
joten äiti pyysi häntä säilyttämään papereita.
Eddelbüttel. Mokomakin rattopoika.
Hän on kahdeksankymppinen ja käyttää porrashissiä.
Fia, et ole vieläkään pukeissa.
Olenhan. - Et voi lähteä noissa vaatteissa.
Pue jotain mustaa. Mitä tahansa.
Ensin äitisi toive katolisista hautajaisista,
ja nyt vielä tämä!
Äitisi on minulle täysin vieras. -Älä nyt, baba.
Täysin vieras. Kyllä vain.
Hirveä biisi.
Eikö häntä voi panna laitokseen? -Älä ole töykeä.
Ensimmäinen keikkani... - Ollaan mieluummin hiljaa.
Miksi olet aina...? - Meillähän oli kiire.
Otan osaa. - Kaipaat häntä varmasti.
Ai vaimoani, jota en edes tuntenut? - Baba.
Hän oli oikea enkeli.
Salaisuuksien nainen. Kaksoisagentti. - Lopeta. Ihmiset säikähtävät.
Osanottoni. - Kiitos.
Saitko isän kiinni? - Ei vastaa.
Kokeilitko...? - Lankapuhelimeenko? En ole ääliö.
Onkohan jotain sattunut?
Otan osaa.
Aamen.
Zeynep haluaa käsittääkseni lausua muutaman sanan.
Niin.
Halusin puhua vähän äidistä.
Mutta mieheni Ilyas...
Puhe on hänellä!
Hakeeko hän isän?
Älä vain seiso siinä huumehörhön asussasi, vaan tee jotain!
Äiti!
Ihan hullua!
Se oli todella... - Totta kai näin sen!
Zey! Mitä sinä täällä teet? Hitto!
Kelloni pysähtyi.
Odota nyt.
Voin selittää!
Se nauru. Oikeasti, Ilyas.
Onko sinulle tärkeämpää naureskella jonkun tyttösen seurassa -
kuin tukea minua äitini hautajaisissa?
Älä sano noin. Minäkin rakastin Kataa. Totta kai halusin tulla, mutta kello...
Älkää syyttäkö Ilyasta. Minä pyydän.
Otan kovasti osaa äitinne vuoksi.
Olette varmasti surullinen.
Olen Nora, aloitin täällä vasta.
Kaikki oli niin uutta, ja minä...
Ilman minua Ilyas olisi varmasti huomannut ajan kulun.
En yleensä itke,
mutta nyt olin ensi kertaa omillani näin isossa keittiössä, ja...
On minun syytäni, ettei hän ehtinyt hautajaisiin.
Olen pahoillani.
Anteeksi.
Siinä näet.
Kuvittele, miten työläs päiväni on ollut. - Onko? Kerronko omasta päivästäni?
Ei tämä ole mikään kilpailu.
Käyn nyt selvittämässä, aikooko uusi kokki vielä jatkaa meillä.
Puhutaan muusta myöhemmin. Tai kotona.
Niin. Tai sitten ei.
KROATIA, LUČ
Reitti valmiina.
Pysy nyt!
Lue kyltti!
Pysäköinti tuolla!
Seis!
Seis! Odottakaa!
Kiitos.
300 metrin päästä käänny vasemmalle.
Jatka suoraan.
Olet saapunut... - Mitä?
Eikä!
Älä koske, tai huudan. Olen tosissani!
Mikä asu tuo on?
Kuka olet? Miten pääsit tänne?
Josip Čega. Samasta ovesta kuin viimeiset 45 vuotta.
Älä sano, että vietimme yön samassa sängyssä.
Selvä.
Tulitko polkupyörällä?
Mitä?
En!
Pitää hoitaa tuo...
Naamatautiin.
Tämä talo kuuluu Katarina Bilićille.
Mistä tiedän, mitä tässä on?
Et mistään. - En tarvitse tätä.
Kuka Katarina Bilići on sinulle? - Hän on...
Hän oli...
Olen hänen tyttärensä.
Otan osaa suruusi. Josip.
Hei. Zeynep. Zeynep Altin.
Hauska tavata, Zeynep.
No, tulitko asumaan tänne?
Itse asiassa ajattelin...
Hetkinen. Minun tässä pitää kysellä.
Miksi nukuit talossa?
Koska synnyin siellä.
Žarka. - Mutta...
Perheeni oli tukalassa tilanteessa 15 vuotta sitten.
Jouduin myymään talon.
Ostaja sanoi, että voin asua siinä, kunnes joku tulee.
Sinä.
Ilmaiseksiko? - Ilmaiseksi.
Väitteesi ei pitäisi käräjillä.
Kuka tässä on käräjille menossa?
Mitä tuo sana tarkoittaa? - Saksalaisia.
Rakennustyömaa, hoitaja, sateenvarjo. Tykkäävät juristeista ja sopimuksista.
Milloin voit muuttaa? - Entä itse?
Eihän asia sinulle kuulu, mutta aion vuokrata talon R&B-käyttöön.
Ei kun... - Airbnb-käyttöönkö? Airbnb!
Niin.
Älä huuda!
Tämä on kotini. Voin tehdä sille, mitä haluan.
Koti, vai?
Ei. Ei tämä ole kotisi. Sinä vain...
Sinä teet tästä ankean paikan,
jossa surkimukset ottavat selfien ja lentävät halvalla pois.
Sillä välin sinä keräät Saksassa luottokorttimaksuja.
Airbnb...
Siis oikeasti... Nyt riittää.
Kuule.
Saat luvan viedä esityksesi pois pihaltani, Spartacus.
Spartacus. Aika rasistinen heitto.
Enhän minä... Olen turkkilainen.
Puhut englantia, sopimus on saksalainen, talo kroatialainen ja sinä turkkilainen.
Elämäsi on varmaan sekavaa. - Haluan, että lähdet pois.
Lähdin jo pois sinun pihaltasi.
Tämä on minun pihaani.
Minä omistan maan tähän rajaan asti.
Myin talon mutta en koko tonttia.
Hyvänen aika.
Lähden kohta töihin. Saat käyttää vettä.
Käy vaikka suihkussa.
Hei! Älä hurjastele!
Darth Vader.
En ollut tuntea sinua pukeissa.
Pilkkaatko aina surevia ihmisiä? - En.
Mutta teen poikkeuksia.
Minäkin suren lapsuudenkotini kuolemaa.
Naama on parempi.
Täältä saa kuulemma vaatteita. - Vain matkamuistoja ja lastenvaatteita.
Olet tosin hyvin lyhyt aikuiseksi naiseksi.
Ei tästä tule mitään. Eikö joku muu voi palvella minua?
Omistaja, mutta hän on lapsenlapsensa synttäreillä. Palaa puolen tunnin päästä.
Hyvä.
Näin satamassa kiinteistöfirman.
Käytän puolituntisen hyödykseni ja selvitän,
mitä talon vuokraamiseen vaaditaan.
Kas, isoisä tulikin jo. - Uusi asiakas! Sepä mukavaa.
En olisi mukavuudesta niin varma. Nähdään kotona.
8 VASTAAMATONTA PUHELUA: ILYAS
Mitä luulet? Rakastaako nainen yhä miestään?
Seuraatko minua?
Jep. Olen tarjoillut 20 vuotta voidakseni seurata sinua tänään.
Oletko töissä kaikkialla? - Melkein.
Lähde nyt, ja palaa iltakymmeneltä, kun vuoroni loppuu.
Kunpa voisinkin. Tapaan täällä kiinteistönvälittäjän.
Rouva Altin? - Kyllä. Anteeksi.
Asia koskee kuulemma kukkulamajaa. - Kukkulamajaa...
Pyydän paikalle tarjoilijan, jolla on limatahranpoistajaa.
Se tulee tarpeeseen.
Tunnetkin jo naapurisi.
Hän antaa kanoillekin nimet. - Eikä!
Se mies on täysi sekopää. Eikä välitä, mitä hänestä ajatellaan.
Kuuntele tätä.
Kerran vuohi pääsi karkuun, ja Josip lähti alasti sen perään.
Hän jahtasi vuohta läpi kaupan, kampaamon ja täpötäyden kirkon.
Onko hän kylähullu? - On ja ei.
Maria!
Ongelmana on, että vuohenpanija on paikallisten suosiossa.
En tajua. Hän on niin...
En tiedä.
Hän on jotenkin niin olevinaan. Oikeasti hän on kusipää.
Niin, kusipää. - Aivan!
Hän oli kuitenkin ovela pitäessään kaivon omalla maallaan.
Ehkä vettä voisi tuoda muualta.
Vuokralaiset haluavat muka elämyksiä,
mutta mieluiten espressokoneen ja HD-television kera.
Maksan puolet laskusta.
En halua...
Miten se sanotaan? Jäädä velkaa. - Vai velkaa?
Niin. - Olet vahva, itsenäinen nainen.
Kyllä. - Otetaan sille.
Vieläkö?
Kyllä. - Kyllä!
Vahva,
itsenäinen -
nainen!
Hupsis.
Vielä kerran alusta.
Hei.
Ilmapallotyttö.
Kannattaa siirtyä pois tieltä.
Ei! Täällä on hauskaa.
Ei ole sitten, kun auto liiskaa sinut.
Läts!
Hyvä on. Yritä nousta.
Okei.
Muuta keinoa ei ole.
Spartacus!
Yksinäisen naisen ei kannata juoda liikaa.
Yksinäisen naisen!
Romahda vasta kotona.
Ei se ole minun kotini!
Nyt sinä. Laula!
Jos voit rummuttaa, voit kävellä.
Ei. Lisää!
Ole kiltti.
Anteeksi. Minä pyydän.
Lisää!
Ei. Ei enää.
Nyt nukkumaan.
Minä lähden. Hyvää yötä.
Oliko tämä hyvä yö?
Oliko? En tiedä.
Tällaista moskaa.
Apua!
Vedä! Auta minua.
En hitossa.
Ensi kuussa on Tour de France. Ole valmiina.
Tämä on liian tiukka!
Liian tiukka! Ole kiltti ja auta.
En saa henkeä.
Hyvä on. - Auta!
Noin!
Kiskaisit sen kerralla pois.
Jopas.
Kiitän sinua koko maani puolesta.
Noin kävi kitkan takia. Tai mikä se onkaan... itsesytyntä.
Tuhopoltto se oli.
Syö terveellisesti, niin et tarvitse putkipukua.
Sinusta on vaikea pitää.
Onko sinulle sanottu niin? - On.
Katso. Haluan, että syöt kunnolla.
Näytät hyvältä. Ja tuoksut myös.
En yritä iskeä sinua. En ole kiinnostunut naisista.
Luojan kiitos.
En tarkoita, että olen kiinnostunut miehistä.
Elämä on paljon helpompaa ilman typeriä rakkausjuttuja.
Rakkaus on hölmöille.
Kirpakkaa. Mitä tässä on? - Vuohenvoita ja merisuolaa tuolta.
Tosi hyvää.
Syö niin paljon kuin tahdot ja täytä pehmoisen pyöreä vatsasi.
Kiitos.
Täällä Kroatiassa on sanonta.
Vanha kana, hyvä keitto.
Oho, teit sen taas. Kiitos.
Josip kertoi listasta.
Josip?
Kaupan omistaja. - Onko hän Josip?
Se oli suosittu nimi, kun synnyimme. - Selvä.
Hän kertoi, että äitisi syntyi saarella. Et vain tiedä, missä.
Ensin luulin, että tämä oli hänen kotinsa.
Ei. Tämä oli maatilan tallirakennus.
Sukuni osti rakennuksen sata vuotta sitten -
ja muunsi sen asuintaloksi.
Äitisi halusi maalata oven merensiniseksi.
Se oli hänen lempivärinsä.
Josip kertoi,
että olit kysellyt hintoja -
generaattoreille, liedelle, lämmittimille, lampuille,
jääkaapille, ilmaistonttilaitolle...
Ilmastointilaitteelle. Mitä siitä? - Et tarvitse sellaisia!
Oletko hullu? Älä huuda.
Olenko hullu, jos rakastan täydellistä taloa?
Täydellistäkö? Onhan se soma,
mutta kävisi edelleen tallirakennuksesta.
Älä käsitä väärin. Puolustat taloa ihanan innokkaasti.
Et vain näe asioita selkeästi.
Sisätilat kaipaavat enemmän valoa.
Te kaupunki-ihmiset ette tiedä, miten helteessä pärjää.
Aurinko täytyy sulkea ulos.
Sisällä pitää olla pimeää, ei valoisaa ja kiiltävää.
Asuntojen vuokraajat... - Taas ne vuokraajat!
Äitisi syntyi tällä saarella.
Jättikö hän sinulle talon vuokrattavaksi ventovieraille?
Naurat, kun sanon "ilmaistonttilaitto",
vaikka itse et puhu sanaakaan äitisi kieltä.
Olet täynnä itseäsi. Mokomakin kaikkitietäjä.
Tiedätkö mitä?
Erehdyit yhdestä asiasta. Tämä vanha kana ei tee keittoa!
Fia, onko kaikki hyvin? - Ei ole mitään syötävää.
Millainen äiti nauraa lapsen nälälle?
Sellainen, joka on tavoitellut sinua -
ja ilahtuu kuullessaan, että pärjäät omillasi.
Tarvitset vain ruokaa, ja arvaa mitä.
Isäsi, joka saa sinut aina nauramaan,
omistaa ravintolan, josta saa huhujen mukaan ruokaakin.
No? - Mitä?
Milloin tulet kotiin?
No, se riippuu siitä, miten asiat täällä...
Ihan sama. Tarvitsemme auton takaisin ennen muuttoani opiskelemaan.
Fia.
Mikä välillämme hiertää?
Se, että tarvitsen sen hiton auton, jolla sinä häivyit!
Hei! Minne menet?
Rouva Altin ei ole täällä.
Selvä.
Jos näet Zeynepin ennen minua,
kerro, että saimme talosta huipputarjouksen.
Ymmärrätkö?
Kuulitko? Paljon rahaa talosta.
Miksi kerroit hänelle kaiken?
Mitä voin sanoa? Hän kysyi, mitä haluat. Hän ystävä.
Sinä asiakas. Tämä ei ole CIA. Siksi minä kerroin.
Selvä. Olen pahoillani.
Oletko saanut mitään tietoa toimitusajoista, hinnoista ja muusta?
Josip käski perua tilauksen.
Puhuthan nyt itsestäsi kolmannessa persoonassa?
Hei, oletko siellä?
Kuka tekisi tällaista?
Kuka, Josip?
Kuka lienee.
Vanha setäni haluaa tietää, onko pihalla näkynyt outoja tyyppejä.
Oletko nähnyt jonkun sytyttävän tuleen hänen parhaat kalsarinsa,
joita hän käyttää matkoilla ja erityisinä hetkinä?
Tiedämme, että olet siellä. Näin sinut hetki sitten ikkunasta.
Ei hätää.
Hän ei tiedä, että olet kalsareita polttava sekopää.
Hän ei ole täällä. Lähdetään, muut ovat jo tulossa.
Setäni ei osaa englantia.
Hei. En huomannut, että joku tuli.
Hänkö on uusi omistaja?
Hän on kaunis. Kysy, onko hän nähnyt ketään.
Setäni haluaa tietää, miksi nykyaikaistat sukutalomme -
ja tuhoat saaren perinneympäristöä.
Sano hänelle, etten ole varakas nainen -
ja että minun täytyy elättää perheeni vuokraamalla taloa matkailijoille -
ja että hänen veljenpoikansa oli lähellä pilata suunnitelmani.
Onneksi sain selville, että hän oli perunut tilaukseni Josipilta.
Toiselta Josipilta.
Hän sanoo, että poltti kalsarit. - Niinkö? Kysy, miksi!
Miksi hän teki sen?
Hän sanoo:
"Saaren jokaisella talolla on sielu ja historia.
Jos pystyt nukkumaan yösi tietäen, että olet osaltasi -
vienyt sen tulevilta sukupolvilta,
niin ole hyvä vain."
Älä anna veljesi napata sinulta häntäkin.
Hän on kalsareita polttava pyromaani.
Jos uskallat nukkua teltassa hänen pihallaan, siitä vain.
Kuulit, mitä sanoin! - Olet jauhanut samaa jo 20 vuotta, Franjo!
Hei.
Mikä tuo on?
Laventelia ja hunajaa.
Korianteria ja selleriä.
Kertoisitko heille,
että laulu oli kauneinta, mitä muistan koskaan kuulleeni.
Minulle se on känniversio 99 ilmapallosta.
Senkin ääliö! - Istu alas.
Laulu oli kauneinta, mitä hän on kuullut.
En ymmärrä sitä sinun lauluasi.
Miksi 99? Miksi aina halutaan isompaa ja enemmän?
Jos viet keskustelun taas taloasiaan...
Ei, kysyn ihan tosissani.
Kun olin lapsi, kaupungintalolla pidettiin elokuvailtoja.
Kerran siellä näytettiin ranskalainen elokuva.
Se kertoi pikkupojasta, jonka paras ystävä oli punainen ilmapallo.
Rakastuin siihen ilmapalloon. Halusin sellaisen.
Syntymäpäivänäni isä seisoi keittiössä.
Hän otti taskustaan palan punaista kumia.
Sitten hän puhalsi sen isoksi.
Se oli kuin taikuutta.
Se oli hänen rakkautensa.
Hetkinen. Entäs se -
"rakkaus on hölmöille"?
Kai setäsi tietää, että olen naimisissa?
Hän on ottanut testosteronia kaksi vuotta. Se tekee viriiliksi. Siksi hankin teltan.
Jos hän nukkuu kanssani sängyssä, olo käy tukalaksi.
"Mitä minä -
muistan. Mitä minä muistan."
No niin. - Oksennan kohta.
Sinä...
Pärjäät kyllä. Älä ajattele sitä.
Syö jotain, niin olosi paranee. - Yritätkö tappaa minut?
Se on paras konsti saada talo takaisin.
Kerrohan...
Miksi olet näin kauniissa paikassa yksin?
Miehelläni on paljon työkiireitä.
Tällainen yksinkertainen elämä on hyvää.
Ymmärrän, mikset mennyt naimisiin. - Menin minä.
Onko sinulla vaimo? - Hän kuoli.
Sehän on kamalaa. Anteeksi, luulin... - Ei se mitään.
Ennen kuolemaansa hän jätti minut veljeni vuoksi.
Se lievitti kuoleman tuskaa. - Hyvänen aika.
Veljeni kuoli myös. Auto-onnettomuus.
Olin eronnut vaimostani. He avioituivat ja muuttivat Yhdysvaltoihin.
Miksi olet täällä ilman miestäsi?
Oikeastiko? - Oikeasti.
Hän tekee liikaa töitä. Samoin minä, mutta hän ei huomaa.
Asumme isäni kanssa. Hän oli mieheni pomo. Äitini kuoli.
Tyttäreni on äksyillyt minulle koko murrosiän mutta palvoo isäänsä,
koska tämä ei koskaan patista häntä tekemään läksyjä tai pesemään hampaita.
Lakkasin ajelemasta sääriäni ja nauramasta mieheni vitseille.
Hän alkoi nauraa nuoren, valkohampaisen naisen kanssa.
Yllättävän tarkka selostus.
Mutta korjattavissa.
Rakastatko häntä? - Kaipaatko häntä?
Minun veneeni. Sinä ensin.
Tiedän kai vasta, kun taas näen hänet tai kuulen hänen äänensä.
Täällä olen kovin kaukana hänestä.
Haloo.
Mitä?
Sehän on järjetön summa! Eikä.
Ei. Hän ei kertonut minulle.
Selvä. Ilmoitan, kun olen päättänyt. Hei.
Mikset kertonut, että Conrad kävi talolla?
Sellainen summa voisi muuttaa meidän kaikkien elämän.
Jätit miehesi, koska hän rehkii liikaa ja nauraa valkohampaisen naisen kanssa.
Luuletko, että ilkeän gerbiili-Conradin rahatukku poistaa surusi?
Conrad on oikeassa. Olet olevinasi ylevä,
vaikka oikeasti olet yhtä itsekäs paskiainen kuin muutkin.
Etkö ota lisää kalaa? - Mene sinä kalaan.
Minä soitan miehelleni.
Käännä tuo. - Selvä.
Annokset pitää koristella. - Mitä sanot?
Hyvältä näyttää.
Hetki.
Zey.
Ilyas! Halusin vain kuulla äänesi.
Olen ollut huolissani!
Ilman puhelinpaikannusta en tietäisi, missä olet.
Minun olisi pitänyt jäädä puhumaan asiat selviksi.
Tiesin työtaakastasi... - Odota hetki, vaihdan paikkaa.
Voitko jo paremmin?
Voin.
Emmekö voisi aloittaa alusta? Minulla on hyviä uutisia.
Sain talosta mahtavan tarjouksen.
Voisimme sijoittaa talorahat ravintolaan.
Sinne voisi palkata lisää väkeä, ja saisimme taas aikaa toisillemme.
Ei.
Eikö?
Minusta -
sinun ei pidä myydä taloa.
Se alkoi vasta lähdettyäsi.
Vannon sen.
Ei tässä ole kyse kenestäkään muusta, vaan meistä.
Vaikeuksia on ollut jo pitkään. Eikä se johdu hänen iästään.
Älä ajattele sellaista.
Siitä on jo kauan, kun me...
Mitä nyt? Onko perheesi kunnossa?
Onko jotain sattunut? Onko kyse miehestäsi?
Miten saan sijainnin pois päältä? En osaa ottaa sitä pois päältä.
Mitä...?
Zeynep!
Zeynep. Tiedän, että olet siellä.
Hyvä on, palaan myöhemmin. Jätän ovelle vettä ja ruokaa.
Sinun ei tarvitse nähdä minua, mutta ole kiltti ja syö. Juo vettä.
No niin. Olet näköjään juonut vettä.
Ja ottanut käsilaukkusi.
Mutta aamuinen ruoka on yhä täällä.
Nyt teen jotain oikein hyvää.
Lupaa, että syöt.
Kuule, odotan vielä yhden päivän.
Sitten murran oven ja haen sinut. Onko selvä?
Hei!
Zeynep, oletko siellä? Olen jättänyt sinulle viestejä.
Hullu vuohiäijä Josip sanoi, että haluat olla yksin.
Mutta hän nyt sanoo kaikenlaista.
Luojan kiitos! Siinähän sinä.
Kuule, en halua painostaa, mutta talolle tulee pian väkeä.
En tarkoita vain ostajaehdokkaita, vaan myös tarkastajia ja insinöörejä.
Rakennuslupien takia.
Mitä helkkaria sinä täällä teet?
Et välittänyt viestejäni, vaikka lupasit. - En luvannut mitään.
Sinä pälätit, minä kuuntelin ja unohdin.
Et voi estää talon myyntiä.
Puhuin asianajajille, eikä sinulla ole...
Mitä oikein teet?
Varovasti, Zeynep! - Oletko seonnut?
Tuo on vaarallista. - Lopeta!
En halua sulkea aurinkoa ulos!
Ihan sama, vaikka olisi helle!
Minä tarvitsen -
valoisaa ja kiiltävää!
Tuo oli seksikästä.
Niin... Hullua se oli. - Hullun seksikästä.
Miksi puhun sinulle? Haista paska.
Hän nosti paikan arvoa selvästi.
Mitä sinä arvosta tiedät, tyhjäpää?
Kaipaatko vuohtasi? - Päihittää sinut.
Minne sinä nyt?
Menen tilaamaan toiselta Josipilta ikkunan.
Ja juhlimaan.
Tänään -
olit oikea mahtimuija.
Mahtimuija.
Pidän siitä.
Mitä oikeastaan juhlimme?
Sitä, että valo pääsee sisään ja on helpompi hengittää.
Valoisaa ja kiiltävää, vai?
Niin.
Kuulostaa joltain new age -hippeilyltä. - Eihän.
Tai no, kuulostaa.
Ei sinun sanomanasi.
Olet niin aito.
Todellinen.
Se oli itse asiassa aika vaikuttava näky.
Moukaroit seinän hajalle.
No niin, Macron. Päästä irti mummista.
Hyvä luoja! Tuo... Senkin paskiainen!
Älä kuuntele tuota säälittävää, yksinäistä ukkoa.
Tämä on kamalan noloa.
Ei, vaan väärin. Poika on 12, sinä viisikymppinen.
Olen 49!
Miten vain. -Älä kuuntele.
Sitä paitsi olen 25. - Niinkö?
Oletko varma? Näytät paljon vanhemmalta.
Soitetaan pojan äidille ja kysytään.
Vanhemmaltako?
Hoidatko sinä laskun? Ai niin, et voi!
Ole hyvä vain. Ilman minua joutuisit katumaan tekojasi.
Tai sitten en.
Oikeasti. Macron.
Tajuatko edes, miten seksististä on käyttää nimeä pilkan välineenä?
Mutta osuvaa. - Entä "mummi"?
Katastrofi oli pakko estää kovilla keinoilla.
Muut valtionpäämiehet, urheilutähdet, elokuvamogulit,
Piilaakson miljardöörit ja tavikset ottavat sänkyihinsä -
tai puolisoikseen 25 vuotta itseään nuorempia naisia -
ja saavat siitä pelkkiä kehuja.
Macron on saanut rinnalleen -
upean, fiksun ja vahvan, itseään 25 vuotta vanhemman naisen,
ja häntä pidetään kaappihomona.
Kai tajuat, miten ääliömäistä se on?
Pikkusieluista, umpimielistä...
Tajuan!
Olet oikeassa.
Haluan näyttää yhden asian.
Ja kertoa yhden asian.
Ja antaa yhden asian.
Mistä tiedän, ettei ainakin yksi niistä asioista ole peniksesi?
Joit liikaa kuohuvaa. - Pidän hauskaa.
Et kai? - Kyllä!
Tuhmaa. - Eikä! Seuraava kysymys.
Ole vain hiljaa.
En sanonut mitään. - Ethän sinä koskaan.
Mitä halusit näyttää?
Ensin annan.
Olet oikeassa. Pelaan pelejä ja...
Elämäsi on omasi. Osaan joskus olla kusipää.
Tämä on lahjani sinulle.
Äitisi päiväkirja.
MITÄ MINÄ MUISTAN
Parempi kuin penis?
Paljon parempi. - Vielä on muitakin ei-peniksiä.
Setäni kävi koulua äitisi kanssa.
Tässä.
Tuo oli äitisi koti.
Paljonko?
Paljonko pitää tarjota, jotta saan kotini takaisin?
Miljoona kaksisataatuhatta.
Ei ostajia kiinnosta talo, vaan tontti.
Kroatialainen sanonta... Tämä ei liity vanhoihin kanoihin.
Tai ei sanonta, vaan lainaus kirjailija Téa Obrehtilta.
"Onko sydämesi pesusieni vai nyrkki?"
En seiso tielläsi.
Jos haluat myydä minun puoleni pihasta, voit tehdä sen.
Mutta... - Minun on aika siirtyä eteenpäin.
Ja palata satamaan. On jo myöhä.
Pyöräni on siellä.
Kävellään yhdessä. Saatan sinut. - Selvä.
Pienenä halusit aina lukea kirjoista viimeisen sivun ensin.
Et osannut nauttia tarinasta, jos et tiennyt, miten se päättyy.
Eli vaikka toivonkin, että aloitit ensimmäiseltä sivulta -
nämä muistelmani isästäni ja päivittäisistä retkistämme -
etsimään jotakin syötävää,
aloitit luultavasti täältä.
Viimeisestä kirjoituksestani,
jossa muistelen päivää, jolloin seikkailumme päättyivät.
Anteeksi.
Näyttäisitkö, miten pääsen...
Reitti luostariin?
Tuohon suuntaan. - Selvä.
Sinä päivänä heräsin, ja isäni oli poissa.
Kukaan ei kertonut, miksi.
Asiasta ei puhuttu.
Vasta myöhemmin ymmärsin, että hänkin oli jättänyt kotinsa -
puolustaakseen maatamme.
Kiipesin saaren korkeimmalle huipulle.
Toivoin näkeväni sieltä isän, sillä ajattelin hänen eksyneen.
Olin viisivuotias.
Vielä saman päivän iltana pakenin saarelta äitini kanssa.
Kun vuosia myöhemmin tapasin isäsi,
hän ymmärsi, etten enää kaivannut seikkailuja.
Hän otti huolehtiakseen siitä, että minulla oli aina oma koti -
ja ruokaa pöydässä.
Siihen maailmaan sinä synnyit, rakas Zeynep.
Pieneen, turvalliseen maailmaan, jonka isäsi oli minulle luonut.
Sinä ja minä emme koskaan puhu sydämen asioista.
Olet aina ollut isän tyttö.
Siltä varalta, että kuolen ennen kuin ehdin sanoa tämän,
haluan sinun tietävän, että näen sinut.
Näen, miten kadotat itsesi päivä päivältä.
Kadotat vapautesi tässä pienessä, turvallisessa maailmassani.
Salaamalla sinulta yhden asian,
talon ja saaren,
onnistuin edes yhden kerran pitämään tarinan lopun sinulta pimennossa.
Minä löysin onneni. Toivon, että sinäkin löydät omasi.
Näytät hyvältä. - Minusta tuntuu hyvältä.
Helvetti.
Voi helvetti!
En halua kuulla, mitä asiaa hänellä on.
Ole kiltti. Älä paljasta, että asun teltassa.
Selvä.
Ei hätää. On ihan normaalia, ettei veljeni halua kohdata minua.
Dražen Čega. Rouva Altin, oletan.
Niin, mutta... - Anteeksi, tulin suoraan kentältä.
Olen niin intona. Sopimus.
Mahtavaa olla täällä taas.
Upeat maisemat. - Tietääkö Josip, että ostaja olet sinä?
Yritin puhua hänelle vuosia.
Mutta talo on nyt sinun.
Et ole siihen typerän kiintynyt niin kuin hän.
Upeita maisemia on muuallakin.
Totta, mutta nämä ovat lapsuuteni maisemia.
Hei. - Hei.
Mitä sinä teet?
Tiedän, että veljeni ostaa talon.
Hänen vanha kaverinsa kertoi baarissa kaikille.
En voi asua hänen kanssaan. - Jää sitten tänne.
En aio myydä taloa.
Tätä paikkaa ei ole helppo jättää taakseen.
Tiedän.
Sanoit, että veljesi on kuollut. Aika julmaa.
Minulle hän on. He molemmat.
Kuolintapa vaihtelee.
Joskus se on autokolari,
toisinaan riippuliito-onnettomuus tai haiden hyökkäys.
Riippuu päivästä.
Haluan kertoa yhden asian.
Ennen kuin tapasimme,
sydämeni oli...
Entä nyt?
Voisitko...?
Typerä Žarka, häivy siitä!
Jatka. - Ei...
Tunnen itseni hölmöksi. - Kerro loppuun. Mitä sydämestäsi?
Ulos! - Anteeksi.
Luojan kiitos.
Mitä? Miksi kaikki luulevat sitä seksikumppanikseni?
Älä sano tuota ikinä ääneen!
Odota.
Olen harrastanut seksiä saman miehen kanssa 30 vuotta.
Ja ennen sitä... - Oliko muitakin?
Unohda koko juttu.
Odota.
Minä olen harrastanut seksiä viimeksi vaimoni kanssa 20 vuotta sitten.
Se on hyvä. Silloin et vaadi liikoja.
Hyvin sanottu.
Ei! Se on outoa. Ei ketään 20 vuoteen?
Saattoi joskus olla jokunen turistinainen,
mutta en muista seksistä mitään, koska olin päissäni.
Selvä. Halusin vain varmistaa.
Olemmeko valmiita? - Kyllä. Tehdään se.
Odota! Eli 20 vuotta sitten vaimosi oli...
19-vuotias. - Se muisto on yhä mielessäsi.
Hän oli pyylevä, lyhyt ja viiksekäs.
Okei.
Kas, huomenta.
Huomenta.
Tuuli tuntuu hyvältä.
Ja rouva näyttää hyvältä.
Äiti! - Fia!
Näkö lähtee! - Tulitko yksin?
Älä vedä johtopäätöksiä.
Johtopäätökseni on, että istut nakuna ventovieraan kanssa.
Ei Josip ole ventovieras. Hän asuu pihalla.
Eipä siinä sitten mitään.
Josip.
Tämä nainen on naimisissa!
Kuka sinä olet?
Voidaanko jutella ulkona? - Voidaan.
Haluatko...?
Nakuaamiainen!
Ymmärrätkö, miten traumatisoivaa lapselle on nähdä äitinsä...
Ja sinun iässäsi!
Vai minun iässäni?
Hyvä on. Ymmärrän, että järkytyit näkemästäsi,
mutta toivon, että joskus muistat pikemminkin sen,
miten onnelliselta näytin tänään.
Fia, katso minua.
Voitko kuvitella, miten hyvältä tuntuu -
oivaltaa, että oma onnellisuuteni on yhtä tärkeää kuin rakkaideni?
Isällä on tyttöystävä.
Tiedän.
Tiedän myös, että et tullut tänne asti sen takia.
Kerro siis, mistä oikein on kyse.
Et voi noin vain häipyä!
Ensin lähti mummi ja sitten sinä.
Onnellisuuspuheesi jälkeen vaikutan ruikuttavalta kakaralta, mutta...
Minä olen se, joka lähtee kotoa pois. Minä!
Lähden opiskelemaan, sinä jäät kotiin. Ne ovat säännöt!
Okei, tarvitset ehkä hetken omaa aikaa.
Sataman kahvilassa on netti.
Menen sinne lataamaan viihdettä,
jotta kestän oleskella huoneessa, jossa on reikä seinässä.
Odotitko sitten uima-allasta ja HD-televisiota?
Mitä muutakaan? - Ota minun pyöräni.
Oletko kunnossa?
Elämä jatkuu.
En vain tiedä, miten.
Niin.
Viime yö oli -
ihan okei.
Josip, en tiedä... - Ymmärrän kyllä.
Franjo lähtee huomisiltana kolmeksi viikoksi serkkuni luokse.
Muutan hänen asuntoonsa.
Kiitos.
Menen uimaan.
Sitten töihin.
Äiti näytti tosi onnelliselta. Ja se Josip on aika kuuma.
Hyvä, että sinulla on pikku-Nora täyttämässä äidin jättämän paikan.
Älä virnuile.
Sinulla on mukana yksi mummin leninki.
Kyllä vain.
Minulla on häntä ikävä. - Niin minullakin.
Rakkausjutut ovat ihan outoja.
Oletko ollut rakastunut?
Kerran.
Olen kai vieläkin.
Mikä pojan nimi on?
Louise.
Millainen äiti nauraa, kun lapsi tulee kaapista?
Sinäkö olet se toisten vaimoja varasteleva gigolo?
Saatoin mainita isälle Josipista.
Naurava mies. - Mitä?
Ei onnellista vaimoa voi varastaa. - Vihdoinkin hän tajusi sen!
Lopettakaa!
Josip! Onko totta, että estit Zeynepiä tekemästä kaupat,
joista saisi yli miljoona euroa?
Kyllä. Hän sai Zeynepin sanomaan, että talo myytäisiin vain Josipille.
Pikkusummalla. - Mitä?
Siinä sitä esitetään tietämätöntä.
Joopa joo.
Haista paska, Macron.
Hän piti siitä.
Kuka piti ja mistä?
Hei!
Hän oli humalassa! - Hän joi vain kulauksen, vuohenpanija!
Kuka joi ja piti mistä?
Jessus! Vaimosi hänestä. Pysy kärryillä, pösilö.
Anteeksi. - Anteeksi mistä?
Baba, Ilyas! Mitä te täällä teette?
Vau, näytät upealta.
Hän on kaunis. - Sait jo tilaisuutesi, naurava mies.
Mitä? Nauran aina samoin.
Oletko Zeynepin isä? - Olen.
Työskentelin Turkissa vuosien ajan.
Todellako? - Kyllä.
Tunsin myös vaimosi.
Hän oli viisivuotias. Minä olin neljä!
Hei, Fia.
Miten... - Ei huolta, hän on lesbo.
Äiti! - Mikä?
Lesbo. Tiedän, mitä se tarkoittaa. Sitä, että kaksi naista...
Itsepä hankit kaapelikanavat. Enkö muka saisi katsoa niitä?
Eipähän tarvitse enää tulla kaapista. - Sinäkö lesbo? Etkä ole!
Biseksuaali, senkin mulkku.
Hänkö myös, niljake?
Miten niin "hänkö myös"?
Anna tulla!
Taidan oksentaa. - Hän vain suuteli minua, ei muuta.
Pitääkö olla niin dramaattinen?
Sinähän osaat vislata. - Niin osaan.
Kiitos, että tulitte, mutta teitä ei kutsuttu.
Nyt tehdään seuraavasti.
Kaikki rauhoittuvat.
Nautimme yhdessä hyvän aterian, ja sitten te poistutte.
Fia, tämä on sinunkin kotisi. Saat olla niin kauan kuin tahdot.
Josip. Sanoit, että Franjo lähtee iltalautalla.
Voivatko isäni ja Ilyas mennä mukaan? - Joo.
Ilyas.
Auto on mantereen puolella parkissa.
Jutellaan ennen kuin lähdet.
En ymmärtänyt. Sano uudestaan turkiksi.
En.
Fia ja minä haemme ainekset. Levätkää te.
Myöhemmin saatte kokata.
Mikäs siinä. - Sopii kyllä.
Vau.
Hetki.
Osaatko ajaa venettä?
En, mutta olen nähnyt, miten ajetaan.
Tuli heti turvallisempi olo.
Hän otti veneen. Ei hän osaa purjehtia.
Vahva saksalaisnainen osaa mitä vain.
Turkkilaisnainen hän on. - Tytär puolet Kroatia.
Mitä? En ymmärtänyt. - Parempi niin.
Maailman upein maisema.
Olitko sokea, kun työskentelit Turkissa?
Tässä voi mennä hetki. Voisin mennä ostamaan jokusen oluen.
Mene, hyvä idea. Ota keikari mukaan, hän maksaa.
Miksi väität Lucijan ja minun kuolleen?
Asutte Floridassa. Sama asia.
No niin, olisiko välipalan aika?
Heissan. - Hei.
Mitä teet? - Katan pöytää.
Kiva.
Olet varmaan jäässä. - Ei minulla ole kylmä.
En ole ottanut sitä hetkeksikään pois.
Pitäisikö sen parantaa oloani?
Toivoin niin.
Missä se on? - Taisin heittää menemään.
Hankitaan uusi.
Enpä oikein tiedä.
Miten se onnistuu? - Mikä?
Toisen löytäminen uudelleen.
Se vain tehdään.
Mies ei osaa vieläkään pilkkoa sipulia, vaikka on tehnyt keittiöhommia 30 vuotta.
Varoitus. - Saanko?
Ole hyvä.
Olisi pitänyt jäädä eläkkeelle aiemmin ja hommata Katalle tällainen koti.
Baba, annoit hänelle rakkautta ja turvaa. Olit hänen kotinsa.
Hyvin sanottu.
Ja tällaisella kodilla tarkoitan tietenkin kotia, joka sijaitsee Turkissa.
Tietysti. - Mitä näillä tehdään?
Useimmat teistä muistavat Katarina Bilićin...
Katarina Bilići osti talon.
Nainen nimeltä Katarina.
Hiljainen taikuri.
Hän eli elämänsä tarkkaillen ilman tuomitsemista,
eläen ilman katumusta -
ja rakastaen ilman rajoja.
Siitä -
ja tuhansista -
muista syistä -
olen siunattu,
sillä olen äitini tytär.
Katarina Bilićille.
Minun vaimoni. - Näen sinut, äiti. Ja itseni myös.
Herkullista.
Kiitos.
Mahtavaa!
Ukki, tule mukaan.
Mennään, Franjo.
Anteeksi vaan.
Josip, tässä avaimet kotiini.
Pidä talosta huoli. Lykkyä tykö, ole kunnolla ja huolehdi itsestäsi.
Pärjäile.
Doruk!
Teenköhän minä oikein?
Isä ajaa minut Italiaan tapaamaan tyttöä, joka ei varmaan enää edes pidä minusta.
Jos rakastat häntä, hän ei ole kuka tahansa tyttö.
Totta. Hän on minun Louiseni.
Mitä onnellisuuteen tulee...
Ei.
Odota.
Aloitan taas alusta.
PERUSTUU ALEX KENDALLIN TARINAAN
Tekstitys: Heidi Mäki