Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Přidej.
Eef, musíme přidat.
Musíme jet rychlejš.
- Sedni si. - Jeď tamhle.
Tamhle jsou.
- Jo. - Pusťte mě, jdu ven!
- Počkej! - Kato!
- Počkej! - Seď.
- Počkej. - Kato!
O 72 HODIN DŘÍVE
VÍKENDOVÝ TRAPAS
Ollie, volali mi z devadesátek.
- Prej tě chtějí zpátky. - Sakra!
- Sorry. - Samý smartfony.
Panebože.
Fakt se to bude vysílat?
Ale ale ale...
Ollie, koukni na tátu.
- Nevím, nevzpomínám si. - Stydí se.
Ta dnešní mládež.
Tohle finále bylo legendární.
Jako král.
Jo, skoro.
- Přechlastáš to. - Není čas.
- Bráškové. - Co to tu je?
- Předávání cen. - Jo, vyhlášení.
- Trika vyšly dobře. - Jsi tak blonďatá.
Dej to sem.
- Aade, pojď. - Jako každý rok.
OL-LYMPIÁDA
- Koukni na mě. - Hezky, zlato.
- Gratuluju. - Dělaj si srandu.
Tak, Ollie!
- Hezky, kluci. - Ta je pro tátu.
Místo uhlí tentokrát používám dřevo.
Otevřel jsem láhev vína.
Jo, jasně.
Ollie!
Tak. A je to, bráško.
Jobe? Zlato, nevidělas Joba?
Dáme Ollieho do čela?
To zní skvěle, zlato.
Už je tu Eef?
Čau, tady Eef.
Dělám teď něco mnohem příjemnějšího než telefonování...
- Bože! Dobrý? - Jo.
Fajn. Ahoj, Eef, to jsem zase já.
Všechno v pohodě?
Kruci.
V kolik jsi chtěla přijet? Protože za...
Počkej. Sakra. Moment. Zavolej mi zpátky.
Ahoj, lumpíci.
- Ahoj. - Všechno v pořádku?
Jo.
Mami, nesmí z postele, dokud ovečka nezezelená.
Dodržuj to, jinak se to nenaučí.
- Kluci, pozor! - Buďte hodní!
Musím končit.
- Běžte si hrát. - Mám vás ráda! Ahoj.
Perfektní.
Co to bude?
Holoubě se šneky.
- Surf and turf? - Ne.
Buď zahájím svou scénkou a rozptyl bude pak,
nebo až po finále. Taky dobrý.
Jele, nepočkáme, jak to snáší?
Jasně.
Určitě má z rozptýlení popela své životní lásky strach.
Samozřejmě.
Jele.
- Co to máš? - Co?
- Říká se tomu pička. - To je bradka.
- Tiet... - Ozvala se nám?
Ne, a nebere telefon.
- Vážně? - Co to tu smrdí?
Bože, Tiet, při týhle teplotě mohla být kremace tvýho bráchy tady.
To bude to dobrý.
Máme sýrový talíř, šunku ibérico, ústřice.
- To půjde. - Kato!
Ne.
Jobe, dej to ubohý zvíře pryč.
- Byl to on, nebo my. - Kdo?
Ten kanec.
Šel po nás, vrhl na nás šílený pohled...
Střelil jsem ho do krku.
Už ho neber na ty svý Rambo výpravy.
Říká se tomu lov.
- To už nemůžeš. - Proč ne?
Žádnou paniku...
Skvrny už jsem skoro dostal pryč. Panebože.
Eef tu bude každou chvíli
a mrtvý kanec mi nepřijde jako ideální dar na vzpomínkový víkend.
- Chybí ještě někdo? - Eef, tati. Brzy přijede.
- Tiet, Jele, za nohu. Hned. - Teď?
Jo, teď.
Jelpie, zapomněl sis to tady oholit.
- Co? - Tu celou část kolem tlamy.
- Přijede Eef? - Ano, tati.
Připravil sis něco na potom?
Tak ten si něco připravil. Čau.
Byl tvůj nejlepší kámoš. Je to výjimečná chvíle.
- Něco plácnu, to půjde. - Ty tlačíš. Musíš tahat.
- Jelmere. - Jo, tahej.
- Teď ne. - Tahej!
- Kde je Eef? - Nevím, ale asi to tu řeším jenom já.
- Postaráme se o ni všichni. - Jasně. Pověsíme ho tamhle.
No ty vole.
Dobrý, tati?
- To víš, rakovina. - Nemáš rakovinu.
Jo, ale mohl bych mít.
Fajn, budeme příjemný.
- Ahoj. - Ahoj, drahoušci!
Ahoj.
Lidi, tohle je Bram.
Ahoj.
Můj novej superman.
Bram, superman. V autě to znělo vtipnějš.
Tati?
- Čau, ségra. - Ségro.
- Ahoj. - Brame, to je Kat, moje sestra.
- Čau. - Ahoj. Bram?
Teda, to je zvíře! Můj dárek na uvítanou?
- Jo, promiň. - Kytky by stačily.
Já tušil, že tě to nenadchne...
- Čau. - Zlato.
Moc ráda vás vidím.
- Cesta byla dobrá? - Jo, ale dlouhá.
Dáme studenej drinčík?
Ráda.
Fajn, super.
- Ahoj, Jele. - Ahoj.
- No... Bože. - Ahoj, zlato.
- Pěkná bradka. - Jo?
Jo.
To jsou Ollieho boty, ne?
- Je to tak. - Sluší ti.
Pěkný kvádro.
Jo, je to vlna. Angorská koza. Turecko.
Není v tom horko?
Vlna hřeje, když má hřát, a chladí, když je venku teplo.
Jmenuju se Jelmer.
- Pěkný jméno. - Ahoj, Tiet. To je Tiet.
Ahoj, Tiet. Bram.
- Titia. - Dobře.
Promiňte, že jedeme pozdě. Zácpy a...
Lepší nikdy než pozdě.
Můžeme se rychle osvěžit?
- Jasně. - Pak...
Jo. Zlato, ručníky jsou pod umyvadlem.
- Šampon a kondicionér... - V pohodě, díky.
Fajn.
- Tak zatím. - Zatím.
Co to kurva je?
To je ten známej zpěvák.
- Nejde přivést někoho novýho! - Jen přes mou mrtvolu.
- To je zvrat, co? - To bude dobrý.
Jo, všechno bude dobrý?
Tátu to jistě zmate.
Je to tvoje ségra, tak to vyřeš.
Celkem fajn, zase normální sprcha.
No, já radši karavan.
Jo, rozhodně.
Bylo to hodně trapný?
Bude to tak trapný, jak si to uděláš. Všechno je to tady.
Vtipný. A já myslela, že...
tady.
Teď už to musíš dodělat.
Fakt?
Pravidla jsou pravidla.
Promiňte, pane.
Anebo je to převozník.
To je šumafuk.
- Je to časté. - Je to neuctivé.
- Třeba něco zabrnká. - Ne, zrušíme to.
Poslední album ušlo.
Jobe, teď ne. Uvidíme, jak to půjde.
- Jdeš ty, nebo já? - Musím upravit scénku.
- Taky jeho hudbu posloucháš. - Jo. Protože mám dost tvýho banja.
Je to bluegrass, ale fajn.
Taky jsem rád, že přijela...
- Ahoj! - Ahoj.
Ahoj, Eefie.
- Zuby vypucovaný? - Nejen zuby.
Tak jo. Jdu já.
Co to tu páchne?
- Můj chemický záchod. - Aha.
Dobře.
- Tady teď bydlíš? - Jo.
Malý, ale útulný.
Co se děje?
Nic.
Chtěla jsem vidět tvůj karavan.
Fajn.
Co na to říkáš?
Na karavan?
Ne, na ten společný víkend tady.
Jo, fajn. A ty?
Jo, taky fajn. Celkem.
A trochu divný.
Divný? Co je divný?
No, to s tím rozptylem.
S někým novým.
Co?
Ptáš se, jak se mám.
Jo. Zajímá mě, jak to vnímáš.
Nesnášíš, když není po tvém.
Eef, mám o tebe strach.
Umím se o sebe postarat.
Fajn, přijde mi trochu divný, že sis sem přivezla novýho chlapa.
Měsíce tady sedíš na chemickým záchodu.
Vůbec se neozveš.
Všichni se můžou přetrhnout. Víš, jaký to je?
Já se o to neprosila.
Je to divný.
A upřímně, Ollie by si to asi myslel taky.
Jo?
Tak jo. Mně to nepřijde.
- Vůbec. - Eef, prosím tě. Eef!
Tak jo.
Jo, Stane.
Brame.
Hane. Ol-lympiáda.
Brácha každý rok pořádal soutěžní víkend. S hodnotnými cenami.
Minule Job vyhrál sněžný skútr. Jo.
Pro tři lidi. Bylo to moc fajn.
Letošní ročník je výjimečný. Jo.
Je to pocta.
Jeho oblíbené hry, ale s něčím navíc.
- Paráda. - Jo, paráda.
Jo, může to být celkem drsné. Co...
nepodlamujou se ti kolena?
- Ne. - Fajn.
Ne.
A letos to pořádáš ty?
Jo.
Pořádám a uvádím.
Včetně scénky.
- Scénky? - Jo...
Jo, ale to není výstižný. Je to...
show.
- Show. - Jo.
A co ty a Eef?
Už jste...
byli párkrát na rande, nebo...
No, teď už spolu...
cestujeme asi půl roku.
A...
jsme děsně zamilovaný.
Aha. Takže se to může vyvinout jakkoli, co?
Tak super.
Co?
Když má dobrý den, je skoro jako dřív.
Hej!
Co ty tu děláš?
Nevidíš mě ráda?
Jasně. Ale kvůli tomu tu nejsme.
Nebudem snad dělat, že se neznáme?
Rozhodně budem.
Ahoj, dědoušku.
Ráda tě zase vidím.
Jídlo už skoro bude.
Brzy mě vyzvednou.
Tak jo.
Musí to být na stole? Jak na funuse.
Taky že jo. Tak trochu. „Memorium“.
„Ál“.
- „Ál“? - „Ál“.
Jaký „ál“?
„Memoriál“.
Aha.
Co to děláš?
Restaurace je zavřená.
- A co ty šílený šneci? - To je fuk.
Všichni se těší na tvoje holoubata. Zlato!
Pro koho jsi strávila týden v kuchyni?
Pěkný svíčky.
Jelpie!
Jelpie, pojď sem.
Jo?
Uměl se nasáčkovat všude, ale tohle...
Nakonec toho moc nezbyde.
Jo, rychle to zavři.
- Připadám si jako klobása. - Ne, zlato, vypadáš skvěle.
Jak to jde?
Jídlo je na stole.
Ne, myslím...
Přidáš se večer k zábavě?
Jasný.
Ježíši, Tiet.
Jele, můžeš to dát ze stolu?
To je herní plán.
- Jo, ale musí... - Jo...
- Jo. - Určitě?
Ráda bych nejdřív něco řekla.
Lidi, potlesk pro Tiet. To jídlo vypadá skvěle.
Jo.
- Jo. - Úžasný.
Jo, to jsem taky chtěla říct. No nic...
Je fajn, že jsme konečně zase všichni spolu.
I s někým novým, samozřejmě Bramem.
- Vítej. - Děkuju.
Jak dlouho už se tu scházíme, abychom uctili tuhle šílenou tradici?
A jak neskutečné je,
že tu chybí ten, který nás všechny spojil?
Vím jistě, že Ollie by to takhle chtěl.
Pojďme z toho udělat nezapomenutelný víkend.
- Hezky. - Na zdraví.
- Nádhera, zlato. - Jo.
- Na Ollieho. - Jo.
- Na Ollieho. - Na zdraví.
Na zdraví, borče. Cink.
- Nejradši máš Chorvatsko? - Itálii.
- Asi jo.
Jo, je to divný. Ale ona to každý týden mění. To je...
Má pravdu.
A tam čerpáš inspiraci?
- Na cestách? - Myslím hudbu.
- Jo, cestování... - Je to fakt výborný.
Jo, život, já nevím. Taky láska.
- Zlato. - Jo.
- Co říkala? - Tak se pojď klidně podívat.
Vyfakovala mě, ale povznesla jsem se nad to. Co taky?
Hezký. Takže máš...
Je tak pokrytecká. Byla pryč osm měsíců.
Hele, jako malá taky...
- Něco špatně? - Ty netančíš?
Co?
Sedím vedle vás, slyším každý slovo.
Ne...
- Mluvily jsme jenom o... - Proč je tady?
Koukám při jídle na jeho bradavky, sakra.
Eefie, půjdu...
Seď. Tiet, co máš přesně za problém?
Eef, nemůžeme rovnou...
Rovnou co?
- Buďte příjemný. - Jen to řekni.
- Není to příjemný. - Tiet.
Žádná Tiet. Proč prostě neodpoví?
Buď on, nebo já.
- Jsi dětinská. Seď. - Půjdu...
Tiet. Jsme dospělé, nemůžeme to probrat normálně?
Tak jo. Fajn. Poslouchej.
Jsou tu lidi, co mají problém...
- Ty zjevně taky, jak vidím. - Dámy...
Fajn. Já taky. Ale i další mají problém...
- Fajn, zítra odjedeme do Portugalska. - Dobrej nápad.
Ježíši, co to je?
- Klid, lidi. - Jobe.
- Ten stůl je cenný. - Jobe!
- Jele, nefoukej! - Pleskni!
- Kato, dělej něco! - Pleskni do toho!
- Nepanikařte! - Herním plánem ne!
- Pleskni! - Jobe!
Ježíši.
Zítra mizíme.
- Užijte si večer. - Eef!
- Lidi. - Eef, prosím!
- Lidi! Eef! - Ne, chci pryč.
OL-LYMPIÁDA
Přijdu si slabý jak při té džusové dietě.
Myslí jenom na sebe.
Taky někoho potřebuje.
Jo? Zpěváka v kristuskách?
Hodím toho kance na gril. Seru na to.
Viděls ten karavan zevnitř?
- Mám hlad. - Tam bys skončit nechtěl.
- Krucinál! - Toto je zkouška!
Ahoj, Jelmere!
Ahoj!
Jo, jo!
Už jdu.
Dobré ráno!
Jmenuju se Jelmer.
Dnes budu váš moderátor.
Pojďte, pojďte. Začíná rozcvička.
Hej! Je tu i Tiet.
Rušíme to, Jelmere.
A úkrok. Jo, Kat, dobré ráno.
Je sakra půl osmý, Jele.
A krok, krok, dřep, doleva.
- Musíme? - Krok, dřep, doprava.
- Krok, dřep, doleva. - Aade, župan.
- Úkrok. - Jo.
- Dřep. - Vem si kalhoty.
Krok, krok, dřep. Dobrá práce.
A teď bedra. Uděláme delfína.
Hezky. Přidejte se.
Už odjeli?
- A teď... - Už to tak vypadá.
Chobotnice.
- Fajn. - Chobotnice.
No tak, Tiet.
Jako želé. Želé, želé. Chobotnice.
Tak jo!
Ahoj, Brame a Eef!
Dobré ráno.
Brame. Kuželka je za dva body, pěšec za jeden. Pamatuj si to.
Já myslela, že jste pryč.
Pryč? Ne.
Budu se jenom dívat.
Ne, přidej se. Je to sranda.
A teď otočka.
A otočka. Otočka a otočka.
To je ale blbý.
A otočka. A otočka. A...
Tiet.
Dá si někdo kafe?
Bodá mě v boku.
- Ne. - A co mám dělat?
Ne.
- Dělám, co můžu. - Ne.
Tu tradici nemůžeme ignorovat.
Nebudu rozptylovat bráchův popel, když je tady on.
Začínáme tvou oblíbenou hrou.
To znamená ano?
To je ano. Plácnem si?
To už by bylo moc. Fajn.
Ne!
Připraveni?
To není fér.
- Vítej na Ol-lympiádě, hajzle! - Fair play. No tak!
Loni to bylo totéž, Jelmere. Úplně totéž.
Au! Přestaň.
- Fialová. - Oranžová.
Béžová.
Ne, nikdo není bambus.
Jsi na řadě, Brame.
Ty ploutve mi přijdou moc malý.
Nepůjdu do toho naplno, neboj.
Tři, dva, jedna, jedem!
- Hezky. Job zrychluje. - Jobe!
Jo, dobře! Au!
Jo...
- Ne! - Proč?
Bonobo!
- Jsou ty hry vždycky tak složitý? - Jo. Dotkl se opice, takže...
Eef se dostává přes Joba. Nádherný únik.
Ne. Jobe!
Dobrej!
- To se nesmí! Použila nohu. - Aplaus.
Na, tati.
- Bože můj. - Bavíš se?
Co to sakra blbnete?
Ježíši.
Tatadá!
Tak jo, dámy a pánové. Vítejte na Ol-lympiádě!
Dámy a pánové, zavřete dveře a okna a zapněte rádio.
Dnes je královna na návštěvě v Amsterdamu.
Jo.
Jelpie, tohle ne. Ne.
Jelmere!
- To byl aut. Rozhodně. - Jobe, samá voda!
Brame?
Ježíši, Tiet.
Sakra. Jele, tohle je moc těžký.
Předchozí ročníky byly moc snadný,
tak jsem přidal pásku přes oči.
Slušnej proud.
Kopat se snad nesmí?
Kope. Bacha.
Ty ses teď smála?
To byla křeč.
Dívá se na nás z tribuny.
Jo, to je... Pěkně!
- Hele. - Jo.
To není dobrý. Ještě jednou.
CÍL
No ty vole!
Au! Nech toho.
Jo.
Jobe.
- Death metal. - Říkals, že mám půl...
Třicet sekund, ale s metalem. Abys nic neslyšel.
- Ne. - Nasadit.
Tak jo.
- Tak jo. - Můžeme?
- Jo. - Jedem.
Fuerteventura.
Dejte mi búra!
Fuer-te-ven-tu-ra.
- Neserte, kurva! - Ne.
Rodina.
- Dvě děti a stálá práce. - Hezky.
Grilovaná tempura!
Tys uspěl v hudbě.
- Ne, Fuerteventura. - Bezva.
Jsem fakt vděčnej.
- Fuerteventura! - Jo, hezky! Takže...
Čumět na telku.
Šukat pančelku!
Ne.
Nemáš potřebu se jednou usadit?
Dál, dál!
Možná jednou.
Ale...
Život mě ještě neomrzel.
- Más... - Ne, žádná gesta!
Tak jo. Máslový croissant.
- Máš dát fant! - Ne!
Máslový croissant.
- Artikuluj, jinak nevím! - To dělám!
- Dál. - Kuala Lumpur.
Koala lump.
Skoro. Kuala...
- Guatemala! - Zvláštní, jak fungují vzpomínky...
Kuala Lumpur.
Jak to myslíš?
Kuala Lumpur!
- Tvoje vůně. - Kuala...
- Kebab. - Stop.
- Máslový croissant. - Tak to řekni.
Jak velí tradice...
Závěrečná hra tohoto nádherného turnaje...
Jízda pardálů!
Ne, počkej. Moment.
Co? Co se děje, zlato?
Hele. Prostě bojuj do hořkýho konce.
Je nemilosrdnej. Nebuď srab.
Brame, přilbu!
Jobe, přilbu!
Dodělej ho, zlato.
Nastartujte motory!
Připravit kopí!
Jo.
- Jo. - Připraveni k boji?
- Jo! - Do útoku!
- Do toho! - Do toho, kluci!
Nohu na plyn!
Jedem!
Pojď, zlato.
Jede dál!
Jedem!
- Souboj na zemi! - Souboj na zemi!
- Pojď, Jobe! - Pojď!
- Jobe! - Musíte doprostřed!
Doprostřed, pojď! Hned. Bum! Bodni!
Fintu! No tak, zlato, nezklam mě!
Hezky, Jobe.
Dobrý?
Co to děláš?
- Promiň. - Neskutečný!
- Já tě trefil. - Hezky.
- Doopravdy. - Bože.
Jsi v pohodě?
Jo.
Jo, hezký.
Brouku, pojď sem.
Je to fajn, co?
Jestli mě ještě někdy pozveš na ujetej herní víkend...
Tak musíš přijet.
Ta holka je fakt fanatička.
Jo.
Je šťastná?
Umřel jí bratr, tak co chceš?
Já myslel tvou ségru.
Kat je Kat.
A jak se cítíš ty?
Ošukej mě.
Promiň, vydrž.
Mám ti pomoct?
Je trochu zvadlej. Můžu tě vykouřit.
Jo. Tak jo.
Tak jo.
Sakra.
Jsem nějakej roztěkanej.
Tím se netrap, zlato. To nic.
A taky mám hlad. Ty ne?
Možná si něco dám.
- Ahoj. - Ježíši!
Promiň, chtěl jsem...
Měl jsem hlad.
Aha.
Vem si tohle.
- Tak jo. - Jo. Na.
- Dík. - Jo.
To je den, co?
Jsi šťastná?
Dobře se vyspi.
- Zdravím. - Ahoj.
- Tak díky za sendvič. - Jo.
Vidím ti bradavky.
Ne?
- Co? - Že jo?
Jo.
Taky je vidím.
Ahoj, moderátore.
Ahoj, Bobe.
Jen jsem vám chtěl...
popřát dobrou noc.
Dobrou noc.
Spi...
andílku, spi. Zamhuř očka svý.
Matička...
- Čau. - Ahoj.
- Nemohlas počkat na mě? - Ne.
Musíš k tomu něco říct.
Co? Jo.
Ahoj, tygře.
Dobré ranko.
Jestli přijde další show, tak mě trefí.
- Ahoj. - Kdopak asi vyhraje?
Poslední hra nebyla špatná.
- Dobré ráno. - Ahoj, Jelpie!
Ahoj, tati.
„Super Jelmer“.
Tak jaký je plán?
Každý může nejdřív relaxovat a dělat si, co chce.
A pak se připravím na malé překvapení před vyhlášením.
Aha. Jobe.
Džus není?
Ty nejíš?
Před polednem nikdy.
A musím něco zařídit. Jobe.
- Jo. - Včera se mi zdál divný sen.
Jo? Jaký?
Dělal jsem stojky s Hughem Jackmanem.
Přišel mi fakt přitažlivý.
Jo, rozhodně. Pokud jde o tu show, z hlediska délky...
- Ranko! - Ahoj!
- Čau.
Není tu džus. Dojdu pro džus.
- Tak jo. - Dobré ráno.
- Jo. - Spal jsi dobře?
Jo. No, spal... Asi jsem byl chvíli klinicky mrtvý,
ale cítím se odpočatě.
A ty?
Užila jsem si večer sama se sebou.
Bezva. Pořádně se nasnídejte, protože Jelmer plánuje epickou show.
Pane jo, pěkně tvrdá.
Znáš to?
Hele, to je hnusný.
- Víš, jak byla ta voda ledová? - Jasně.
Byl jsem utahaný.
To se může stát.
Ne.
Drahoušku. Vynahradím ti to.
Jestli už tě nepřitahuju, stačí říct.
A co teď?
- Jak mám dělat tzatziki bez jogurtu? - Dobré ráno i tobě.
Půjdu si skočit do ledové vody.
Hele...
Jsi dost přitažlivá žena, víš to?
Krok, raz, krok, krok, krok a pauza. Potlesk.
To je ale kanec, co?
Tiet?
Můžeme se k sobě chovat hezky?
Tahle atmosféra je nanic.
Bavíme se, ne?
Chceš mě ignorovat celý víkend?
Eefie.
- Ahoj, Jele. - Ahoj.
Dobrý?
Dobrý.
Jo?
Je to fakt zábava, Jele. Skvěle jsi to zorganizoval.
- Fakt? - Fakt super.
To je fajn.
Neprojdeš se se mnou?
Proč?
Chci se na něco zeptat.
Ptej se.
Tady?
Proč? Nejde to?
Jo, jistě.
Samozřejmě.
Hele...
Je jasné, že je divné mě vidět.
- Proč? - No...
Je jasné, že jsem bráchovi podobný a...
Jako Olliemu? Myslíš?
Jo. Lidi to říkají.
Nikdy jsem si toho nevšimla.
Tak jo.
Co ses chtěl zeptat?
Chceš vidět cenu?
Cože?
Cenu?
Tak jo. To je super.
Tak jo...
- Můžu? - Jo.
Tadá!
Jele! Ne!
Ollieho Zündapp.
Jo.
Opravený a zrenovovaný.
- Zlato. - Jo, bylo to pracné, ale dal jsem to.
Skvělý nápad.
Takhle jsem ho držela.
Jo...
Kde jsou klíčky od auta?
Jobe!
Broučku, natoč kameru, jinak vidím jen podlahu.
Kde jsou klíčky od auta?
Táta půjde zapálit gril, ano? Dám vám mámu.
- Ahoj. - Ahoj, zlatíčka.
Ne, drahoušku, musíš otočit displej.
A teď na druhou...
Tak to šlo skvěle.
Nejstarší to nezachrání.
Ale je to celkem zábava, ne?
Rozhodně.
Docela fajn, bez dětí.
Když tu vidím ty chlapy, jsem za tebe ráda.
To je milé.
Spolu se fakt zasmějeme.
Trhané vepřové jsem z kance ještě nedělal, ale prase jako prase, ne?
Asi jo. Nebo ho můžeš před grilováním dát do sous-vide.
Uhlí je vlhký. Já to věděl.
Co podniknout něco spolu?
Hezký výlet, jen my dva, bez dětí?
Jo, bezva. Cestování miluju.
Ale nejdřív si udělám výlet do vinného sklípku.
Klíčky.
- Chceš společnost? - Brnkej si dál.
Pamatuješ? Vlažný pivko? Peněz tak akorát na cheeseburger?
Nechme toho.
Měla by sis zakřičet.
Fajn pocit. Pustit to ven.
Hotovo?
Myslíš na to někdy?
Byla to letní láska. Bylo mi 18. Rozdala bych si to s kýmkoliv s kytarou.
Takže jsi o mně Eef neřekla?
Ne. Nestálo to za řeč.
Hele, Eef.
Musím na záchod. Hned přijdu.
Dobře.
Eef?
Já... jsem to chtěl udělat už dřív, ale...
Je to nekonvenční, vést takový hovor, když jsi na záchodě,
ale mně to celkem vyhovuje.
Teda že jsou dveře zavřené.
Chápeš?
Nemám na to právo.
Vím to, ale myslím, že...
Pokud ty taky...
souhlasíš.
Možná je to trochu divný, protože jsem jeho bratr...
Samozřejmě to musí být oboustranné, ale...
Myslím, že bych pro tebe mohl být ten pravý.
Zlato, ten je obsazený.
A tomu nahoře se taky radši vyhni.
Ty starej prasáku.
Ahoj.
Starej, slizkej prasáku.
Ale hezky řečeno.
Jo...
Já myslel, že jsi panic nebo asexuál,
ale vlastní švagrová, ty starej slizoune.
Mohlo by to zůstat...
mezi námi?
Promiň, já tajemství neudržím.
Nikdo to nemusí vědět.
Ne, jistě. Co že je letošní cena?
Jobe, ne.
- To nemůžu říct. - Ne?
A co pět bodíků?
Pro taťku Joba?
- Všimnou si. - Eef!
Jeden by možná prošel.
- Eef. - Co?
Pět.
- Nedáš si se mnou víno? - Jasná věc.
- Bezva. - I ty?
- Ne. - Ne? Tak jo.
Pět kuželčiček.
Bomba, kámo.
Vzalas mi kabát?
V kolik dorazí Ollie?
Zeptám se ho.
Nemá ideální teplotu, ale ať nečekáme.
- Díky, zlato. - Tady máš.
- Na zdraví. - Na tvoje.
Pěkná věcička.
Celkem prostorný, co?
Někdy ti ho půjčím.
Kato by mě asi okamžitě opustila, kdybych navrhl dovolenou v tomhle...
Využiju rád.
Já...
Co to je?
Přišlo mi škoda to vyhodit.
Aha.
Teď máš Ollieho u sebe.
Klaplo to s tím kancem?
Chtěl jsi ho vykostit.
Jo.
A sám jsi ho zastřelil, ne?
Co se děje?
Mám na to trhané vepřové chuť.
Ale ani muk.
Jasně. Jsou to žebírka od Philippa?
No jasně.
Jsi hrozná.
Vážně hrozná.
Puf...
Dámy a pánové...
Kluci a holky...
přichází...
Jelmer.
Jednou jsem to měl v jedné argentinské restauraci. Paráda.
- Lahoda. - Myslíš?
Tak jo, lidi.
- Jdeme na... - Co to je?
Vypadáš jako péro.
- Péro v županu. - Na pak.
- To neříkej. - Že jo?
Když rychle dojíte, můžeme v podstatě...
Ježíši, Jele, snad nikdy nebudeš plešatej.
Mám štěstí.
Jo.
Jsem víceméně připravený...
- Jdeme. - Těšíme se.
- Jo. - Nemůžem se dočkat.
To je ochlupení? Hezký.
Otvor s chlupama. A ty tvářičky. Líčilas ho ty? Upřímně.
Ty dvě červený tvářičky.
- Ten chlap je magor. - Ale no tak.
- Vypadá jako čurák, ne? - To ty taky.
- Co blbneš? - Čurák s plnovousem.
- Co? Klídek. - Zuří.
Ubohý. Když se smějou jemu, neunese to.
Ty se hledali. Tiet, řekni něco.
Co to sakra je?
Tohle není normální.
Na co to koukám?
Nějaká obří vulva.
- Ne, je to kunda. - Hnus.
Hraje porod.
Pěkný, Jele.
Kapitola první.
Školka.
Ollie chodil do školky.
A tam potkal Joba. Ahoj, Jobe.
Ahoj.
A Job řekl: „Ne, s míčem si chci hrát já!
Chci ho já. Běž pryč.“
Ježíši, Jele. Pokračuj.
- Dál. - Nech ho to dokončit.
Kapitola druhá. Střední škola. Pojďte!
Holy shit.
Jele. Jak je to ještě dlouhé?
Co? Ještě asi 22 minut.
Nepřejdeme k vyhlášení vítěze?
Jako tohle přeskočit?
Jako teď?
Jo, měl jsem...
ještě pár vtipů a ohňostroj, ale můžeme...
- Můžem to přeskočit. - Tak jo.
Připraveni?
- Jo. - Jo!
- Panebože. - Vítězem tohoto legendárního...
Dobře...
Vítězem tohoto legendárního ročníku Ol-lympiády a...
Virbl... A bylo to velmi těsné.
S rozdílem jedné kuželky.
Ale vítězem je...
Jobík Bobík!
- Co? - Jo!
A máš ho!
To je šílený!
- Bram je druhý. - Bože!
Taky skvělá práce!
- Jaký je to pocit? - Jo!
Jo!
Jo, co na to říct? Samozřejmě jsem to trochu tušil.
- Ten víkend byl... - Cenu!
Ze studia mi hlásí, ať jdeme pro cenu.
Tady. Teď!
- Co? - Ne!
Ollieho starý Zündapp.
- To není možný! - Ty jo!
- Ten je super! - Jsi cvok!
- To je šílený! - Bomba!
No ne...
Tři, dva, jedna...
Co se o to všichni podělit?
- Neke! - To ne.
Ale počkat. Jak... Jak to začalo?
Začal s tím Aad, když jsme byli malí.
A Ollie to pak převzal a to je...
- Jo. - Jo.
- Kolik let už to děláme? - Pro Ollieho byl život jedna velká hra.
- Přesně. - A taky pěkně podváděl.
Jo.
Šel do všeho. Všechno zkusit, zažít.
Pamatujete, jak nás jednou vzbudil? „Musíme na pláž. Moře září. Musíme jít.“
A ten piknikový koš s pivem.
- Žádná záře nebyla. - Ne.
S ním jsme se toho navyváděli. Nemohl zůstat vteřinu bez dozoru.
Je naprostý zázrak, že neskončil každý týden v base.
I tak by se z toho díky tomu svýmu charismatu vykecal.
Jeho se zákony netýkaly.
Byl tak upřímný.
A co ta poslední Ol-lympiáda?
Tehdy jsme nevěděli, že bude poslední.
Na zážitky.
Kámen, nůžky...
Jo.
Nůžky.
Zúčastnil se taky někdy?
Ne...
Je milej, ne?
Rozhodně.
Mně by nevadilo, ani kdyby sis přivedla Vladimira Putina.
Dneska tu máme celebritu, víš to?
Ollie?
Sakra. Z cesty, lidi! Z cesty!
Opatrně.
Motherfuckers!
- Jele! - Fajn. Chyť ho!
Jelpie!
Je tu Ollie?
Jo.
Není to fajn?
Ollie je tady.
Co to děláme?
Loučíme se.
Pěkný.
Čau.
Co?
Co to má být?
Je prázdný.
- Jak to myslíš? - Je prázdný? Blbost.
Jak je to možný?
- Doopravdy? - Jo.
Co? Bože! To nemyslíš vážně.
Dals ho do poháru, ne?
Jo, my...
- Taky jste ho tam viděli, ne? - Jo, fajn.
Je prázdný?
Jo, tati. To nic.
- Tak jo. Kdo ho měl naposledy? - Jelmer.
- Šel jsem spát první. - Určitě byl na pódiu.
- Měls ho na Zündappu. - To bylo předtím. Na pódiu...
- A kdy? - Včera večer.
- Tams ho viděl naposled? - Jo.
- Tak jo. - Jo.
Ale to není možný.
- To bude dobrý. - Nic tam není.
To bude dobrý.
- Vážně je pryč? - Ne, bude u pódia. Vážně.
Není tam.
- Ne. - Kristepane.
Dobře to dopadne.
Ztrácel se nám furt, ne?
Vždycky se za pár dní objevil s ulítlou historkou
o šlapce se skleněným okem.
Kde je táta?
Tady stál.
Sakra. Tati?
Tak jo.
- A co teď? - Já nevím, Jelmere.
Lidi. I když ho nenajdete, nezapomeňte, že je tady.
Tati?
Slušnej zvrat.
- Já ho do poháru nenasypala. - Chtěl to Job.
- Proč, prosím tě? - Uklidni se.
- Proboha. - Tiet!
Jele. Jelmere! Ježíši.
- Ježíši, musíš se posadit. - Jobe?
- Počkej. - Tati!
Třeba se šel jenom projít.
Táta na procházky nechodí.
Do prdele!
Sakra.
Ahoj.
Jsi v pohodě?
Exploduje mi hlava.
Na.
Měla bys jít ze slunce.
Je moc horko.
Jo.
Pojď.
Proč ho chtěl někdo sypat do poháru?
Vtipný nápad.
Měla jsem ten popel dát někam na bezpečné místo.
Ale myslel to dobře, ne?
Jo, myslel to dobře?
Měl projednou myslet.
Nech to být.
Dělám doma všechno: děti, prádlo, úklid...
- Jinak se všechno zhroutí. - Klid.
Tiet, počkej chvilku.
Bonjour.
Můžu se na něco zeptat?
Mluvíte anglicky?
Ne, nemluví anglicky. Nebo dělá, že ne.
No jo, Francouzi.
- Kam jdeš? - Jak je francouzsky „muž“?
Homme.
Homme. Neviděl jste homme s tím...
Tohle nepůjde.
Kufr? Kufr? Coffère. Coiffeur? Une petit coiffure?
Tak nic. Merci.
Představ si... čistě hypoteticky...
Co když ho nenajdem?
Kato omdlí.
Tiet ti jednu vrazí. A Eef už tě nikdy nebude chtít vidět.
To je jistý.
Ne. Tak jo.
- Tak tady není. - Dobře.
- Co zbývá? - Stará stodola a vinný sklípek.
Ta stará stodola je hrozná. Aad tam myslím občas chodí kadit.
Zajdeš do stodoly ty?
Střihneme si.
Vítěz si bere sklípek.
Občas mám pocit,
že by bylo fajn všechno...
Hodit za hlavu?
- Jo. - Jo.
- Prostě odejít a... - Začít znova.
Jo.
Jo. Ale to je nemožné.
Proč?
Mám rodinu
a děti.
Ahoj.
Mason.
Co to děláš?
Jak se jmenuješ?
Laura.
Aha. Ahoj, Lauro.
Vždycky necháš chlapy stát s nataženou rukou?
To záleží.
Na čem?
Jak se cítím.
A jak se Laura cítí?
Laura by mohla jednou...
Myslím, že Laura to chce.
Ne. Nedělej to.
- Nebo tohle. - Ne, to nemůžeme.
- Tiet. - Sakra. Tati!
Nech mě být.
- Snažím se... - Můžeš za to ty.
Jo? Jako vážně?
Je to můj otec a ten popel je mého bratra.
To vím a taky mám obavy, ale panika je k ničemu.
Tak jdi do prdele.
Jak je to možný?
Mám ho, lidi! Dobrý.
Do hajzlu.
Nic se neděje.
- Ahoj. - Jo.
- Ahoj. - Ahoj.
- Já... - Mám ho.
Jo, slyšela jsem.
- Super. - Můžeš přestat.
Jo.
A kde nakonec byl?
V mém pokoji.
No...
Takže dobrý.
- Vypadá to tak. - Jo.
Nezavoláme všechny?
- Tak jo. - Jo?
Přinesu šampaňské.
A já přinesu pohár.
- Fajn. Pojď. - Fajn.
- Jele? - Jo.
- Tak co? - Je pryč.
Našly jsme jeho kabát.
- Kabát? - Jo, nic dalšího.
Proč máš šampaňské?
Jel našel Ollieho.
- Fakt? - Jo.
Bezva.
Teď ještě táta.
Co?
Ollie jo, Aad ne.
- Sakra. - Jenom kabát.
- Máme ho! - Tady je.
Našly jsme jen kabát.
- Jako vážně? - Sakra.
Rozdělíme se. Jele, zůstaň tady, kdyby se Aad vrátil.
Tiet, kde jste s Eef byly? Ať můžeme...
Co to má bejt?
Co to je, Jele?
Ne.
- Lidi... - Cos to udělal?
Hlavně klid.
Ruplo ti v bedně?
Proč jsi to udělal?
Chci zachránit situaci.
- Neměl jsem na výběr. - Chápu, že jsi kvůli Eef...
- Ne. Co? - Tady nejde o tvoje city.
Ne. Jobe.
Prosím. Řekli jsme, že ne.
Jelmer je zamilovaný do Eef.
- Co? - Jo.
- Ty jo. - Jobe.
- Šíleně. - Fakt?
Tohle není vhodná chvíle.
Soustřeďme se na to, kvůli čemu tu jsme.
Jo, o to se tu snažím. Ze všech sil.
Ale je to těžký, když dva lidi, co k sobě nepatří,
na sobě leží ve stodole.
Cože?
Co si dát malou pauzu?
Cos teď řekl, Jele?
Bram a tvoje sestra, viděl jsem je...
při sexu a tak.
- To přeháníš. - To je moc.
Je to pravda?
Jasně že ne.
Zlato...
Je to pravda?
Promiň.
Nic to neznamenalo.
Nic to neznamenalo. Brouku, já... Hej.
- Neuvěřitelný. - Zlato.
- Nepřibližuj se.
Co se stalo?
- Nepřibližuj se, říkám. - Nechme toho.
Chci přesně vědět, co se stalo.
- Kdo začal? - Já ne...
Začal jsi ty?
Co?
Společně.
Tak jo. Ukažte.
- Co? - Co?
Ukažte.
- Tak teda já. - Jobe.
- Prosím. - Takhle?
Můžeme to teď nechat?
- Co to... - Takhle?
- Chovej se normálně. - Takhle?
- A pak? - Jo.
Líbání, předpokládám?
- Jo. - Jo?
Jsi hluchej?
Líbání...
- Ukaž. - Jobe.
Co?
Udělej to.
A pak?
- Vykouřila tě? - Dost!
Jenom jsem ji trochu lízal a...
Kámo, promiň, ale...
Sakra, to je podělanej víkend.
Můžeš sklapnout?
Tím svým negativním tónem lidi jenom otravuješ!
Doslova. Je z toho všem nanic.
Chápu, proč tvůj táta zdrhl.
Kat.
Tiet?
Zasranej amatére.
Eef!
Eef.
- Znali jsme se už dřív. - Nechci to vědět.
Prosím, neodjížděj. To nic nevyřeší.
Protože sednout si švagrovi na péro něco vyřeší.
Můžeš mě chvilku poslouchat?
Celej víkend mi všichni vyčítají, že jsem ho přivedla.
Nikdo se nezeptá proč. Jak se mi daří. Nikdo.
Tak to není. Já se zeptala.
Děláš to jen pro sebe. Abys líp spala.
Eef!
- Počkej. - Užijte si to spolu.
Eef.
Eefie! Eef! Nedělej to!
Eef, počkej!
Eef! Sakra.
Eef?
Eef? Ne, kytaru ne! Eef!
Už chvíli hledám,
už chvíli hledám.
Příběhy a slova,
obraz, v němž se schovám,
nevím, co přesně hledám.
Pojď a ještě mi dolej.
Ještě mi dolej.
Non.
Poslouchejte.
Můj otec. Hledám svého otce.
Takže končíme?
To se nikdo nedozví.
Ale co na tom záleží,
když pohřbíváme pravidla
a láska vítězí?
Tvé světlo stejně zazáří...
Zlato, myslím...
že si o tom musíme promluvit.
Ta naše zubní pasta...
Cože?
Je to dobrá značka, ne?
Já... Zlato...
Neměli bychom tu a tam vyzkoušet jinou značku?
Vyspala jsem se s někým jiným, a ty mluvíš o zubní pastě?
- Vlastně je dobrá. - Jobe, teď nemůžeš nereagovat.
Na chvíli si lehnu. Až se probudím, bude to zapomenutý.
Vrátíme se do normálu.
Ne že bych neznala směr,
jdu stejně dál. Co tu dělám?
A ptají se, jak se mám.
Usměje se a jde dál,
popřeje jim fajn víkend a zas někdy.
Zítra jí bude nanic.
Dám si vtip na žízeň
a zasměju se nahlas.
Já totiž zahlídla
něco, co nám asi patřilo.
Smějeme se,
brečíme,
připíjíme, sdílíme.
Než půjde slunce spát.
Ahoj, Aade.
A než zase vyjde.
Jsi v pořádku?
Byl ses projít?
Měl jsem schůzku.
Prima.
Stýskalo se nám po sobě.
Máš tu taky schůzku?
Jo.
A?
Ještě jsem na cestě. Na schůzku.
Prima.
Eefie?
Moc rád tě vidím.
Nápodobně.
Jo.
Oui, oui.
Můj otec...
Jmenuje se Aad Zomers. Ztratil se.
Haló?
Allô?
Zas tam hodili hudbu. Neuvěřitelný.
Jsem trochu ztracený.
Já jsem jenom naštvaná.
Na mě?
Na všechny.
Není fér, že už tu není.
A my jo.
Každý den si říkám:
kéž bych to tak byl já.
Jsem ráda, že se máme.
Já taky.
Brame.
- Pojď. - Co?
- Jedem. - Hned teď?
Jo.
- O co jde? - Co?
Co to má bejt?
Jobe?
- Jobe? - Ne.
Jo...
Pojď ven.
Dneska jsem skončil.
- Je to fakt důležité. - Padej.
Tvoje žena odjela na mopedu.
Jo, přeju jí to.
Jo, ale vzadu...
někdo sedí.
Řekněme.
Kde je?
- Eef! Otoč to. - Tati! Kde jsi byl?
Pojď.
Řekla jsem, ne za příjezdovou cestu.
- Co je? - Budu řídit.
- Sedej. - Spěcháme.
Nasedej. Honem.
Sakra.
Jeď, jeď!
Rychle.
Sedej, nevidím!
Měli jsme se na ten víkend vysrat.
Jeď trochu...
- Klid. - Jsem v klidu!
Je tu cítit benzín.
Vyrazím mu všechny zuby. Přidej!
- Tamhle jsou. - Jo.
Zastav! Jo!
- Pusťte mě, jdu ven! - Počkej!
Počkej, Jobe!
Kato!
- Počkej! - Pojeď, pojeď.
Pamatuješ, jak jsme tu byli prvně?
Pamatuješ, jak nám to přišlo pěkný?
- Jsi opilej. - Ne, nejsem.
Co chceš?
Rozptýlit popel kamaráda.
A nechci, abys odešla.
Nezměníš přece celý život po jednom víkendu?
Nejde o jeden víkend, Jobe.
Ty neposloucháš.
- Nejsi tu. - Sakra.
- Promiň. - Co Ollie...
Chybíš mi.
Ty mně taky.
Je tohle možný?
Co zkusit ten víkend dokončit společně a zjistit...
Jo!
- Hej! - Funguje!
- Patří Olliemu. - Kat, pojď! Jedeme!
- Je Ollieho! - Kat, co je?
- Hej! - Je Ollieho.
Dýchej, jo?
- Jsi magor. - Dej mu!
- Je Ollieho. - Hej.
- Jobe. - Jsme lidi!
- Jobe, dej mu! - Hej.
Jobe!
- Hezky. Dej mu! - Bože. No...
Hej.
Skončil jsi? Zpátky. Ne, konec.
Pojď, jedeme.
Eef?
- Eef? - Portugalsko. Algarve.
Ne?
Neuvěřitelný.
Blbější víkend jsem nezažil.
Jste všichni magoři.
Ta pitomá show a dětský hry.
Ty jsi nejhorší moderátor, co jsem kdy viděl.
Pan důležitý na posvátným víkendu.
Nucený večeře.
Jdi do hajzlu!
Eef...
Je konec, ne?
Všichni jste falešný.
Fejk, fejk...
Toho Oliviera jsem neznal, ale Ol-lympiáda?
Snad nejblbější věc, co jsem kdy...
Ty vole!
Ježíši, Tiet.
Totálně jí ruplo v bedně.
- Tak... - Jsi cvok?
A teď sakra rozptýlím svého syna.
Co to kurva je? Kurva!
Vy jste magoři.
Hej! Neodjíždějte!
Hej!
Vraťte se!
Dobrý, tati?
Jo.
Někdo mu to musí říct.
Jo.
Tati...
Jo.
Jdeš?
Jo. Já...
Musím ještě něco udělat.
Ollie by se za břicho popadal, co?
Jo.
Pořád tomu nemůžu uvěřit.
Mám pocit, že se tu může kdykoli objevit.
No nic.
A co teď?
Možná tu nějakou dobu zůstanu.
Jestli můžu.
Místa je tu dost.
Měli jsme rozbité manželství a párkrát vyhořeli, ale co.
Vypadá to skvěle, Tiet.
Díky.
Jele.
Já?
Tati?
Jo. Musím jít.
Seď.
Mám schůzku.
- No... - Dorazí Ollie.
Tati, Ollie už není.
Tati?
Co máš v tom kufříku?
Jo.
Ne.
No ty vole.
Nakonec jsme ho rozptýlili společně.
Čekal jsem víc.
Mám nápad.
Dáme to tam?
Opatrně, oběma rukama.
Jo. Ne.
Jo, tati.
Zapálím to a pak...
Rachejtle.
- Přesně tak, tati. - Jo.
Šťastnou cestu.
Tak jo.
Jo.
Dívej se.
Objeví se nad tím stromem.
Co to děláš?
Ne, to musíš. Musíš to udělat pokaždé, když jdeš ven.
Tos nás na sto procent učila. Bylo to takhle? Jo.