Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mai repede!
Eef, mai repede!
Hai mai repede!
- Stai jos! - Du-te!
Uite-i!
- Da. - Vreau să cobor.
- Așteaptă! - Kato!
- Stai jos!
- Nu! - Kato!
CU 72 DE ORE MAI DEVREME...
UN WEEKEND BIZAR
LIGA OFICIALĂ - BASEBALL
Ollie, sună anii '90.
- Își vor camera înapoi. - Futu-i!
- Doar smartphone-uri. - Doamne!
Chiar se va da pe post?
Măi să fie!
- Uită-te la tata! - Nu știu.
- Îi e rușine. - Nu-mi amintesc.
- Tinerii din ziua de azi. - Un final de legendă! Ca un rege.
Da, aproape.
- Îneci motorul. - Nu e timp.
- Frații! - Ce este...?
- Penibilă ceremonie! - De premiere.
- Faine tricouri! - Blond mai ești!
Dă-o încoace!
- Hai! - La fel, an de an.
OL-LIMPICE
- Uită-te la mine! - Bravo, dragă!
- Felicitări! - Fac mișto.
Bine, Ollie. Asta e pentru tata.
De data asta folosesc lemn.
- Am deschis o sticlă de vin. - Da, gata!
Ollie!
Acum e acum, frățiorule.
Job? L-ai văzut cumva pe Job?
- Ollie în capul mesei? - Sună grozav.
Eef a sosit?
Sunt Eef. Am treburi mai importante decât să vorbesc la telefon...
- Ești teafăr? - Da.
Bună, Eef, eu sunt din nou. Toate bune?
Pe la cât ajungi? Fiindcă ime...
O clipă! La naiba! În fine, sună-mă înapoi!
Bună, năzdrăvanilor!
- Salut! - Toate bune?
Da.
Mamă, n-au voie jos din pat decât când oaia e verde.
Altfel, nu învață niciodată.
- Băieți! - Fiți cuminți!
Vă las.
- Jucați-vă împreună! - Vă iubesc. Pa!
Perfect.
- Ce gătești? - Porumbel cu melci.
- Deci surf-n-turf? - Nu.
Sau încep cu sceneta, apoi împrăștii cenușa.
Sau, la final. E bine oricum.
- Jel, vedem întâi cum se simte ea? - Da, sigur.
Probabil că îi e groază să împrăștie iubirea vieții ei.
- Sigur că da. - Jel!
- Ce-i cu aia? - Ce?
- Îi zice „pizdă”. - E barbișon.
Tit...
- Avem vești de la ea? - Tot nu răspunde la telefon.
- Serios? - Ce miroase?
Tit, la temperatura asta îți puteai incinera fratele aici.
Nu-i nimic. Avem platoul cu brânzeturi. Avem și șunca, stridiile.
- O să fie bine. - Kato!
Nu.
Job, luați animalul ăsta de aici!
- A fost ori ea, ori noi. - Cine?
Bestia.
A venit spre noi, cu ochii injectați... L-am împușcat în jugulară.
- Nu-l lua în aventurile tale de Rambo! - E vânătoare.
- Nu mai face asta! - De ce?
Nu vă panicați! Aproape am scos petele, deci... Doamne!
Eef poate apărea oricând și nu cred că un mistreț
e cadoul perfect pentru un weekend de pomenire.
- Lipsește cineva? - Da, tată. Eef vine curând.
Super!
- Haide, zău! - Da, acum!
- Jelpie, ai uitat să razi partea aia. - Care?
În jurul gurii, de exemplu.
- Eef vine curând. - Bine.
- Ai pregătit ceva pentru mai târziu? - A pregătit. Pardon!
A fost prietenul tău. E un moment special.
- O să spun prostii. - Împingi, în loc să tragi.
- Jelmer! - Trage, Jelmer!
Nu acum, tată!
- Unde e Eef? - Nu știu, dar văd că doar mie îmi pasă.
- O să avem grijă toți de ea. - Sigur. Îl agățăm acolo.
Ce? La naiba!
Ți-e bine, tată?
- Da. E cancer, știi? - Nu ai cancer.
- Nu, dar aș putea avea. - Haideți să ne purtăm frumos!
- Bună! - Bună, dragilor!
Bună!
El e Bram.
- Bună! - Noul meu gagiu.
Bram, gagiu baban. Suna mai haios în mașină!
Tată?
- Surioară! - Bună!
Bună! Bram, ea e Kat, sora mea.
- Bună! - Bună! Bram.
Ce bestie! E cadoul meu de bun-venit?
- Da, scuze. - Ar fi ajuns și flori.
Ai spus că n-ai așa ceva...
- Bună! - Salut!
Mă bucur să vă văd.
- Ați călătorit bine? - Da, doar că a durat.
Beți ceva de la rece sau...?
- Delicios. - Bun! În regulă.
- Jel, dragule! - Bună!
- Măi! - Bună, iubire!
- Îmi place bărbița. - Da?
Da. Sunt pantofii lui Ollie cumva?
- Da. - Îți vin bine.
- Mișto costum! - E din lână de angora. Din Turcia.
Nu ți-e cald?
Lâna ține de cald când trebuie și răcorește când afară e cald.
Mă cheamă Jelmer.
- Salut! Mișto nume. - Tit! Ea e Tit.
Bună, Tit. Bram.
- Titia. - Bine.
- Scuze de întârziere! Ambuteiaje și... - Decât așa, mai bine deloc.
Putem să ne spălăm un pic?
- Sigur. - Noi...
Da. Prosoapele sunt sub chiuvetă.
- Șamponul sau balsamul... - E în regulă. Mersi.
- Bun. - Bine.
- Pe curând! - Pe curând!
- Ce naiba? - E cântărețul ăla celebru.
- Nu e momentul să vii cu cineva. - Weekendul e anulat.
Ce chestie!
- Nu. - Va fi bine.
Da, Job, va fi bine.
Tata e derutat.
Tu rezolvi, e sora ta mai mică.
În sfârșit, un duș ca lumea.
- Eu prefer furgoneta. - Da. Categoric.
N-a fost ciudat?
Depinde ce înțelegi prin asta.
Cheia e aici.
Interesant. Eu credeam că e...
aici.
- Dacă atingi, termini. - Da?
Regula e regulă.
Scuze, stăpâne!
- Da, sau e de consolare. - Nu contează.
- Se întâmplă! - Nu se face.
- Poate cântă ceva. - Nu, contramandăm.
- Ultimul album n-a fost rău. - Job, nu acum. Vedem cum merge, bine?
- Îi zici tu? - Trebuie să schimb tot.
Și tu asculți muzica lui.
- M-am săturat de zbârnâiala ta. - Bluegrass, dar mă rog.
Și eu mă bucur că a venit, deci...
- Salut! - Bună!
Bună, Evie!
- Dinții frecați bine? - Nu doar dinții.
Bine. Mă duc eu.
Ce miroase așa?
E toaleta mea chimică.
Așa deci.
- Deci aici locuiești? - Da.
E mic, dar plăcut.
- Care-i faza? - Nimic.
- Am venit să-ți văd... furgoneta. - Bine.
- Ce părere ai? - Despre furgonetă?
Nu, despre weekendul ăsta împreună.
- Da, e mișto. Tu? - Da. Mișto.
- Și un pic ciudat. - Ciudat? De ce?
Faza cu cenușa. În fața cuiva nou.
Ce e?
- Mă întrebi cum îmi merge. - Da. Sunt curioasă.
Nu suporți când nu e cum vrei tu.
- Eef, mă îngrijorezi. - Îmi port singură de grijă.
Fie, mi se pare cam ciudat că ți-ai adus noul iubit.
Da, stai pe toaleta asta chimică luni de zile. Nu dai nicio veste.
Toată lumea se dă peste cap.
- Cum e pentru noi? - N-am cerut eu.
E un pic aiurea.
Ollie ar fi fost de aceeași părere.
Da? Eu nu sunt de aceeași părere.
- Deloc. - Eef, te rog! Eef!
Bine.
Da, Stan.
Bram.
Han. Ol-limpicele.
Weekendul anual cu jocuri, al fratelui meu. Cu premii mari.
Ultima oară, Job a câștigat un snowmobil. Da.
Pentru trei persoane. Drăguț.
Da. Anul ăsta e deosebit. E un omagiu. Doar jocurile lui favorite, dar altfel.
- Grozav! - Da, grozav.
Poate fi cam dur. Nu ai... genunchi delicați, de care să țin cont?
- Nu. - Bine.
Nu.
- Anul ăsta îl organizezi tu? - Da. Și îl prezint.
Și o scenetă.
- O scenetă? - Da.
Nu e propriu-zis o scenetă, ci...
un spectacol.
- Un spectacol. - Da.
Care-i faza cu tine și Eef?
Voi...
ați ieșit deja împreună sau...?
Cred că se împlinesc vreo șase luni de când călătorim împreună.
Și...
Și ne iubim mult.
Bine. Deci încă nu e sigur... Nu?
Bun. Super!
Ce?
Când are o zi bună, e aproape ca pe vremuri.
Alo! Ce naiba faci aici?
- Nu te bucuri să mă vezi? - Ba da. Dar nu de-aia suntem aici.
Nu cumva ne prefacem că nu ne cunoaștem?
Ba da, absolut.
Salut, babacule!
Mă bucur să te revăd.
Masa e aproape gata.
Vine cineva să mă ia.
Bine.
- E înmormântare, de ținem aia pe masă? - Într-un fel, da. E „in memorium”.
„Am”.
- „Am”? - „Am”.
Ce-i aia?
„In memoriam”.
- Ce faci? - Restaurantul e închis.
- Și cu „escargoții” cum rămâne? - Nu-mi pasă.
De-abia așteptam să gustăm porumbeii tăi.
Pentru cine ai stat în bucătărie atât?
Frumoase lumânări!
Jelpie!
Jelpie, vino încoace!
Da?
Știu că era praf uneori, dar asta...
- Nu rămâne mult după noi, nu? - Da. Închide-o odată!
- Mă simt ca un cârnat. - Arăți grozav.
Cum stăm?
Totul e pe masă.
Nu asta... Te distrezi cu noi diseară?
E clar.
Doamne, Tit!
- Jel, îl dai de pe masă? - Ăsta e programul.
- Da, dar asta... - Bine.
- Da. - Sigur?
- Bine. - Aș vrea să spun ceva întâi.
Aplauze pentru Tit! Arată foarte delicios.
- Da. - Minunat!
Și eu voiam să spun asta. Dar în fine...
Ce bine că suntem din nou împreună!
Cu cineva nou, desigur. Bram.
- Bun-venit! - Mersi.
De când ne întâlnim așa, pentru a onora tradiția asta trăsnită?
Și nu e ciudat că lipsește tocmai cel care ne aduce laolaltă?
Dar eu știu că Ollie ar fi vrut să fie așa.
Să petrecem deci un weekend de neuitat!
- Frumos! - Noroc!
- Bine spus! - Da.
- Pentru Ollie! - Da.
- Ollie! - Noroc!
Noroc, campionule! Bang!
- Deci preferați Croația? - Italia.
- Da, cred că da.
E ciudat. Dar se schimbă săptămânal. E...
E adevărat.
Și de acolo te inspiri?
- Din călătorii? - Muzical vorbind.
- Da. Din călătorii... - E foarte bine.
Da, din viață. Și din iubire.
- Draga mea. - Da.
Ce a spus?
Mi-a dat cu flit, dar n-am marșat. Ce puteam să fac?
Mișto. Deci aveți...
E o mare ipocrită. A fost plecată opt luni.
Și când era mică...
- Care e problema? - Poftim?
Sunt lângă voi. Aud tot ce spuneți.
- Nu. Vorbeam de... - Ce caută el aici?
Îi văd sfârcurile în timp ce mănânc.
- Evie, eu o să... - Stai jos! Tit, care e problema ta?
- Eef, nu putem imediat... - Imediat ce?
- Să ne purtăm frumos! - Spune!
- Nu e plăcut, Job. - Tit!
Niciun Tit! De ce nu răspunde ea? Dacă el stă, eu plec.
- Ce imatur! Stai jos! - Eu o să...
Tit! Suntem adulți, nu putem discuta normal?
Bine. Ascultați! Unora de față ne e greu...
- Deci și ție. Înțeleg. - Fetelor!
Bine. Da, și mie. Dar sunt și alții cărora le e greu...
Mâine plecăm în Portugalia.
- O idee grozavă! - Ușurel!
Iisuse, ce e asta?
- Liniștiți-vă! - Job!
- E o masă veche. - Job!
- Jelpie, nu sufla! - Cu palma!
- Kato, fă ceva! - Cu palma, așa!
- Nu vă panicați! - Nu cu planul!
- Cu palma! - Job!
Iisuse!
- Mâine plecăm. Noapte bună! - Eef!
- Dragilor! - Eef!
- Hai! - Vreau să plec acum.
OL-LIMPICE
Mă simt slăbit, de parcă beau doar suc.
Numai la ea se gândește.
- Are și ea nevoie de cineva. - Da? De un compozitor în șlapi?
Pun mistrețul pe grătar, băga-mi-aș!
- Ai văzut ce e în furgonetă? - Mi-e foame.
N-ai sta acolo nici mort.
- La naiba! - Probă.
Salut, Jelmer!
Bună!
Da! Vin îndată.
Bună dimineața!
Mă numesc Jelmer. Astăzi voi fi gazda voastră.
Veniți cu mine, ne facem încălzirea!
- A venit și Tit. - Nu facem asta, Jelmer.
Și pas! Da, Kat, bună dimineața!
E 7:30, Jel, ce naiba!
Pas, pas, jos. La stânga!
- E musai? - La dreapta!
- Pas, jos, la stânga. - Halatul!
- Pas. - Da.
- Pas! - Ia-ți pantaloni!
Pas, jos. Bravo! Și acum, zona lombară! Delfinul!
Bine. Să vă văd!
Au plecat deja?
- Și acum... - Așa se pare.
Caracatița!
- Fain! - Caracatița.
Haide, Tit!
Meduza. Caracatița! Bine.
- Bram și Eef! - 'Neața!
Da, Bram. Conul, două puncte, pionii, unu. Țineți minte!
- Credeam că ați plecat. - Să plecăm? Nu.
- Eu doar mă uit. - Nu. Fă și tu! Nu e distractiv?
Acum ne sucim. Așa. Și din nou!
Ce tâmpenie!
Ne sucim! Și...
Tit!
Vrea cineva cafea?
Am un cârcel.
- Nu! - Atunci, ce să fac?
- Fac tot ce pot. - Nu.
Nu putem ignora tradiția.
Nu împrăștii cenușa fratelui nostru cu el de față.
Începem cu jocul tău favorit.
De acord? Ești de acord. Batem palma?
Prea mult. Bine.
Nu!
Suntem gata?
Nu e corect.
- Așa-i la Ol-limpice, boule! - Jucați corect!
Așa a fost și anul trecut, Jelmer.
Terminați!
Mov! Roșu!
- Oranj! - Bej.
Nu, nu e nimeni bambus.
Bram, e rândul tău.
- Mă cam strâng papucii de scufundător! - Te iau încet, o să fie bine.
Trei, doi, unu... Start!
Așa! Job prinde viteză!
Da, bine! Da!
- Nu! - De ce?
Bonobo!
- Întotdeauna sunt așa complicate? - Da. A atins maimuța, deci...
Eef trece peste Job. O depășire frumoasă!
Nu! Job!
Da, bună!
- Jel! - Da.
- N-are voie cu piciorul! - Aplauze.
Poftim, tată!
- Doamne! - Te distrezi?
Ce naiba faceți aici?
Iisuse!
Doamnelor și domnilor, bun-venit la Ol-limpice!
Închideți ușile și ferestrele și porniți radioul!
Astăzi, regina vizitează Amsterdamul.
Da.
Jelpie, nu e corect. Nu.
Jelmer!
- Nu, a fost afară. Clar. - Job, rece!
Bram!
Doamne, Tit!
La naiba! Jel, e prea greu.
În anii trecuți se vedea prea ușor, așa că am adăugat o mască.
Jeturi, nu glumă!
- Fără șuturi! - Da.
Dă cu piciorul. Atenție!
Râdeai adineauri?
Era un cârcel.
El e în tribună.
Da, e... bine.
- Aici! - Da.
Nu e bine. Încă o dată!
SOSIRE
Băga-mi-aș!
Termină!
Da.
Job!
- Death metal. - Ai zis jumate?
30 de secunde, dar cu death metal. N-auzi nimic.
- Nu. - Pune-le!
Să vedem!
- Bun. - Suntem gata?
- Da. - Start!
Fuerteventura.
Futu-i în gură!
Fuer-te-ven-tu-ra.
- Fără tevatură! - Nu.
O familie.
- Doi copii, o slujbă stabilă. - Bine.
Focă pe friptură!
- Deci ai reușit cu muzica. - Nu.
- Mișto! - Da, sunt foarte recunoscător.
- Fuerteventura! - Da! Bravo!
- Vizionare-maraton! - Vizitiu zdrahon!
Nu.
Nu simți nevoia să te așezi la casa ta cândva?
Următorul!
Ba da, într-o bună zi. Dar...
Încă n-am obosit să trăiesc.
- Corn... - Nu. Fără gesturi!
Bine. Corn cu brânză.
- Horn în brazdă. - Nu!
Corn cu brânză.
- Dacă nu articulezi, nu știu. - O fac!
- Următorul! - Kuala Lumpur.
Koala pe șnur.
Aproape. Kuala...
- Guatemala! - Ce chestie, memoria!
Kuala Lumpur.
Cum adică?
Kuala Lumpur.
Mirosul tău.
- Chebap. - Gata!
- Corn cu brânză. - Păi zi așa!
Cum cere tradiția...
jocul final al acestui frumos turneu...
Turnirul cavalerilor!
- Nu, stai așa! O clipă! - Ce este, dragule?
Luptă până la capăt, bine? Nu are scrupule. Nu fi laș!
Bram, coiful!
Job, coiful!
Fă-l praf, iubi!
Porniți motoarele!
Lancea sus!
Da.
- Da! - Gata de bătălie?
- Ura! - La atac!
- Haideți! - Așa, băieți!
- Dă-i blană! - Haideți!
Haide, iubi!
- Nu se lasă! - Haideți!
- Descălecarea! - Descălecarea!
- Haide, Job! - Hai!
Se pune doar la mijloc.
La mijloc. Haide! Așa. Pac! Împunge!
Ferește! Iubi, nu mă dezamăgi! Tot așa, Job!
Te simți bine?
Ce faci?
- Scuze! - Incredibil.
- Scuze! - Așa!
Chiar te-am lovit. Te simți bine?
Da. Așa. Frumos!
Dragule, vino!
E frumos, nu?
Dacă mă mai inviți vreodată la un weekend cu jocuri ciudate...
Trebuie să vii.
- E o fată fantastică. - Da.
- E fericită? - I-a murit fratele, ce vrei?
Mă refeream la sora ta.
Așa e Kat.
Și tu cum te simți?
Fute-mă!
Scuze, o clipă!
Vrei să te ajut?
- E cam bleagă. Ți-o pot suge. - Da. Bine.
Bine.
Fir-ar!
- Sunt și un pic distras. - Nu-i nimic, dragule. Lasă!
Mi-e și cam foame. Ție nu?
Poate mănânc ceva.
- Bună! - Iisuse!
Scuze, voiam...
Mi-e foame.
Ia unul!
- Bine, - Da. Poftim!
- Mersi. - Pentru puțin.
Ce zi, nu?
Ești fericită?
Somn ușor!
- Bună! - Bună!
- Bine. Mersi pentru sendviș. - În regulă.
Îți văd sfârcurile.
Da?
- Ce? - Nu-i așa?
Chiar așa.
Și eu le văd.
- Artistule! - Bob!
Voiam doar...
să vă spun noapte bună!
Noapte bună!
Nani, nani
Puișor Nani, nani
Dormi ușor
- Bună! - Bună!
- N-ai putut să aștepți? - Nu.
- Trebuie să zici ceva mai târziu. - Ce? Bine.
- Salut, tigrule! - Bună dimineața!
Sper să nu mai avem încă un spectacol de-ăsta.
- Bună! - Oare cine câștigă?
Ultimul joc n-a fost rău.
- 'Neața bună! - Jelpie!
- Bună, tată! - El e Super Jelmer!
Care e planul?
Toată lumea se relaxează și poate face ce vrea un pic.
Apoi, eu mă pregătesc pentru o mică surpriză la ceremonie.
Job!
N-avem suc?
- Nu mănânci? - Niciodată înainte de prânz.
Și am niște treabă. Job!
- Da. - Am avut un vis ciudat.
- Da? Despre ce? - Stăteam în mâini cu Hugh Jackman.
Dar mi se părea atrăgător.
Da, absolut. Apropo, lungimea spectacolului tău...
- 'Neața! - Bună!
- Iubire!
Nu avem suc. Mă duc să aduc.
- Bine. - Bună dimineața!
- Ai dormit bine? - Da.
Cred că am fost în moarte clinică un pic, dar mă simt odihnit.
- Tu? - M-am simțit bine de una singură.
Super! Mâncați bine, că Jelmer a pregătit un spectacol epic!
Ăsta-i tare!
- Știi? - Nu-i frumos!
- Știi ce rece era apa? - Tocmai.
Eram obosit.
- Draga mea, se mai întâmplă. - Nu.
O să mă revanșez.
- Dacă nu te atrag, spune! - Acum ce-ți veni?
- Cum se face tzatziki fără iaurt? - 'Neața și ție!
Mă duc să înot în apa rece.
Ești atrăgătoare, știi?
Pas, unu, pas, pas, pas, pas și pauză. Aplauze.
Ce mistreț, nu?
Tit!
Putem fi drăguțe una cu alta?
Nu-mi place atmosfera asta.
Ne simțim bine, nu?
O să mă ignori tot weekendul?
- Evie! - Jel!
Toate bune?
- Da. - Da?
A fost super, Jel. L-ai organizat excelent.
- Serios? - Fantastic.
Bine, atunci.
- Facem câțiva pași? - De ce?
- Voiam să te întreb ceva. - Întreabă-mă!
Aici?
Da. Nu se poate?
Ba da, sigur.
Sigur că da.
Uite...
Sigur că e ciudat să mă vezi.
- De ce? - Eu...
- Semăn mult cu fratele meu, desigur... - Poftim? Cu Ollie? Crezi?
- Da... Așa mi s-a spus. - N-am remarcat niciodată.
- Bine. - Ce voiai să întrebi?
Vrei să vezi premiul?
Ce spui acolo? Premiul?
Bine. Super!
Bun...
- Ești gata? - Da.
Jel! Nu!
- Motocicleta Zündapp a lui Ollie. - Da.
Complet restaurată și reparată.
- Dragule! - Da, a fost de lucru, dar am reușit.
O idee foarte bună.
Așa îl țineam.
Da...
Unde sunt cheile de la mașină?
Job!
Rotește camera, că văd doar podeaua!
Job, unde-s cheile de la mașină?
Tati aprinde grătarul, bine? V-o dau pe mami!
- Pa! - Bună, dragilor!
Nu, trebuie să rotești ecranul.
Și acum celălalt...
A mers perfect.
Cel mare nu-i prea isteț.
- A fost distracție, nu? - Absolut.
De fapt, a fost plăcut fără copii.
Când îi văd pe ei, sunt mulțumită cu tine.
Ce frumos!
Râdem bine împreună.
N-am mai gătit mistreț, dar e tot un fel de porc, nu?
Cred că da. Îl poți găti sous-vide înainte de grătar.
Cărbunii sunt umezi. Am știut eu.
Ce zici de ceva distractiv?
O călătorie frumoasă, doar noi, fără copii?
Da. Îmi plac călătoriile.
Dar întâi fac o vizită în beciul cu vin.
Cheile!
- Vrei să vin? - Cântă la altă masă!
Mai știi? Bere caldă? Bani doar pentru un cheeseburger?
Hai să nu facem asta!
Cred că vrei să țipi.
Ajută! Descarcă-te!
Ai terminat?
Te-ai mai gândit?
Era vara iubirii. Aveam 18 ani. Gata să sar pe orice chitarist.
- Deci nu i-ai spus lui Eef de mine? - Nu. N-are rost.
- Eef! - Mă duc la toaletă.
- Vin imediat. - Bine.
Eef?
Da... Am vrut s-o fac mai devreme, dar...
E ciudat să discutăm așa, când ești la toaletă,
dar mie îmi convine.
E bine că e închisă ușa.
Înțelegi?
Nu e treaba mea.
Știu asta, dar cred că eu...
Cu condiția ca și ție...
să-ți placă ideea. Și e ciudat, fiindcă sunt fratele lui și...
Trebuie să simțim amândoi la fel, dar...
cred că m-aș potrivi cu tine.
Dragule, aia e ocupată. Iar pe cea de sus nu ți-o recomand.
- Nerușinat bătrân! - Salut!
Nerușinat bătrân ce ești!
- Dar ce cuvinte frumoase! - Bine...
Credeam că ești virgin sau asexual,
dar e cumnată-ta, nerușinatule!
Poate rămâne...
între noi?
- Scuze, nu le am cu secretele. - Nu trebuie să știe nimeni.
- Sigur. Ce premiu e anul ăsta? - Job, nu!
- Nu pot să spun. - Nu?
Dar cinci puncte?
- Lui Job? - Se află.
Eef!
Poate... unu se rezolvă.
- Eef! - Da?
Cinci.
- Bei niște vin cu mine? - Da, sigur.
- Bun. - Și tu?
- Nu. - Nu? Bine.
Cinci conuri.
Super, frate!
Mi-ai adus haina?
La cât vine Ollie?
Îl întreb, bine?
Nu e prea rece, dar n-am mai așteptat.
- Mersi, dragule. - Poftim!
- Noroc! - Noroc!
Faină treabă!
- E spațioasă înăuntru, nu? - Poți s-o împrumuți.
Kato mă părăsește dacă sugerez să facem un concediu în asta.
Da, te rog.
Eu...
- Ce e ăsta? - Era păcat să îl arunc.
Acum îl ai pe Ollie cu tine.
Cum a mers cu mistrețul?
- Urma să-l dezosezi singur? - Da.
Singur, cum l-ai și vânat?
Care-i faza?
Mi-e cam poftă de carne de porc.
- Ține-ți gura! - Sigur. Alea sunt costițele lui Philipee?
Da, și normal.
Ești de groază. Pe bune.
Doamnelor și domnilor...
Băieți și fete, vi-l prezint...
pe Jelmer.
Am mai mâncat așa ceva într-un local argentinian. Super.
- A fost delicios! - Da?
Bine, dragilor!
- Mergem... - Ce-i aia?
Arăți ca o sulă.
- În halat. - Nu spune asta!
Nu-i așa?
Dacă ați terminat de mâncat, putem...
- Jel! Sper să nu chelești niciodată. - Bun așa!
Da. Practic, sunt gata pentru...
- Venim! - Uite-acum!
- Acu'! - De-abia așteptăm.
E păr pubian? Mișto!
O gaură cu părul lui. Și obrajii! Tu l-ai machiat? Zău așa!
Doi obraji rumeni.
- Tipul e nebun. - Haideți!
- Arată ca o sulă, nu? - Și tu la fel.
- Ce faci? - O sulă cu barbă.
- Ce? Gata! - Nervoasă.
- Nu suportă să faci mișto de el. - S-au găsit unul pe altul.
Tit, zi ceva!
Ce naiba?
Nu-i a bună.
La ce mă uit?
Un fel de vulvă uriașă.
- Nu. E o pizdă. - Scârbos!
E o naștere. Recreează o naștere.
Bravo, Jel!
Capitolul unu.
Grădinița.
Ollie s-a dus la grădiniță.
Acolo l-a cunoscut pe Job. Salut, Job!
Salut!
Job a zis că vrea să se joace cu mingea.
„Mă joc cu mingea. Pleacă!”
- Jel! Continuă! - Scuze!
- Continuă! - Lasă-l să termine!
Capitolul doi: liceul. Veniți!
Băga-mi-aș!
Jel! Cât o să dureze?
Ce? Cam... Mai avem vreo 22 de minute.
Ce-ar fi să continuăm ceremonia?
- Să sărim peste tot? - Acum?
Da, eu... Aveam niște...
Mai aveam niște glume și artificii, dar putem...
Putem să sărim.
Bine.
Sunteți gata?
- Da! - Da!
- Doamne! - Câștigătorul acestei legendare...
Bun, câștigătorul
acestei legendare ediții a Ol-limpicelor...
Să sune tobele! Și a fost foarte strâns.
Un con a făcut marea diferență. Dar câștigătorul e...
Jobbie-Bobbie!
- Poftim? - Da!
Ai câștigat! Ce nebunie!
- Bram, ești pe doi. - Da, bravo și ție!
- Cum te simți? - Da. Asta...
Da!
Da, ce... Ce pot să spun? Poate că m-am așteptat.
- Weekendul... - Premiul.
Mergem la premiu. Mi se spune din regie.
Așa! Haide!
- Poftim? - Nu!
Motocicleta lui Ollie.
- Nu se poate! - Frățioare!
- Tare! - Ești nebun!
- E o nebunie! - Grozav.
Trei, doi, unu...
De fapt, ar trebui să împărțim.
- Fără rahaturi! - Nu!
Ia stai... Cum a început ăsta?
Aad l-a început când eram mici.
Apoi a preluat Ollie și...
- Da. - Da.
De câți ani facem asta?
Pentru Ollie, viața era un joc.
- Absolut. - Dar trișa de rupea.
Așa e.
Spunea „da” la tot. Voia să încerce, să experimenteze.
Într-o noapte ne-a trezit
ca să mergem la plajă, fiindcă marea era fosforescentă.
Și coșul de picnic, cu beri.
- Nu erau fosforescente. - Nu.
Câte tâmpenii am făcut cu tipul! Nu-l puteai lăsa singur deloc.
E o minune că n-a făcut pușcărie în fiecare săptămână.
Dacă ar fi ajuns acolo, ar fi ieșit datorită șarmului lui.
Dar era mai presus de lege.
Atât de onest!
Și ultimele Ol-limpice?
Pe atunci nu știam că aveau să fie ultimele cu el.
Pentru experiențe!
- Pentru experiențe! - Experiențe!
Piatră, hârtie...
Da.
Foarfecă.
A participat o dată?
- E drăguț, nu? - Absolut.
Nu-mi păsa nici dacă veneai cu Putin.
Azi avem o celebritate, știai?
Ollie?
- Fir-ar să fie! La o parte, fraților! - Ai grijă, bine?
Panaramelor!
- Jel! - Bine! Prinde-l!
Jelpie!
Ollie e aici?
Da. Nu-i așa că e frumos?
Ollie e aici.
- Ce facem? - Ne luăm rămas-bun.
Frumos!
Ce?
Ce se întâmplă?
E goală.
Cum adică?
- E goală. - Termină!
Cum să fie goală?
- Pe bune? - Da.
Poftim? Iisuse! Nu se poate.
- Nu l-ai pus în cupă? - Nu se poate.
Da, noi...
- L-ai văzut și tu în cupă? - Da.
- E goală? - Da, tată. O să fie bine.
- Ia stați! Cine a avut-o ultimul? - Jelmer.
- M-am dus primul la culcare. - Era pe scenă.
- Tu ai luat-o cu motocicleta. - Înainte. Pe scenă...
- Când a fost? - Ieri-seară.
- Acolo l-ai văzut ultima oară? - Da.
Dar nu se poate.
- O să fie bine. - E goală.
O să fie bine.
- Chiar a dispărut? - Nu, sigur e lângă scenă.
Nu e acolo.
Da, nu e acolo.
- Nu. - Iisuse!
O să fie bine. Îl pierdeam tot timpul, nu-i așa?
Apărea din senin și ne povestea despre o boarfă cu ochi de sticlă.
Unde e tata?
- Era aici. - La naiba! Tată?
- Bine. Și acum? - Nu știu, Jelmer.
Chiar dacă nu-l găsiți, nu uitați că el e aici.
- Tată? - Ce surpriză!
- Nu eu l-am turnat în cupă. - Job a zis așa.
- De ce? - Liniștește-te!
- Doamne! - Tit!
Jel! Jelmer! Doamne!
- Hai să ne așezăm! - Job!
- Așteaptă! - Tată!
- S-o fi dus la plimbare. - Tata nu merge la plimbare.
Futu-i!
La naiba!
Toate bune?
Îmi explodează capul.
Ia asta!
Ar trebui să te ferești de soare. E mult prea cald.
Da.
Vino!
Ce le-a venit să-l toarne într-o cupă?
- Mi s-a părut hazliu. - Trebuia să fi pus cenușa undeva sigur.
- Dar intenția a fost bună, nu? - Chiar așa?
- Putea să se gândească măcar o dată. - Lasă și tu!
Eu fac totul în casă. Mă ocup de copii, de rufe, de curățenie...
- Altfel se duce de râpă totul. - Liniștește-te!
Tit, așteaptă puțin!
Bună ziua!
Pot să vă întreb ceva?
Vorbiți engleză?
Nu vorbește engleză. Sau se preface. Cu francezii nu se știe.
- Ce faci? - Cum e „bărbat” în franceză?
Homme.
Ați văzut un „homme” cu o...
N-o să meargă.
Geamantan. „Jamantan”? „Jeamăntăn”?
Bine. Mersi.
Imaginează-ți, ipotetic vorbind...
- Dacă nu-l găsim? - Kato ar leșina. Tit te-ar pocni.
Iar Eef ar refuza să te mai vadă.
- Asta e sigur. - Nu. Bine. Da.
- Bun. Aici nu e. - Bine.
- Ce a mai rămas? - Hambarul și beciul cu vin.
Hambarul e de groază. Cred că Aad se cacă acolo uneori.
- Te duci tu? - Piatră, hârtie, foarfecă.
Câștigătorul merge în beci.
Uneori mă gândesc ce bine ar fi să las...
Totul în urmă?
- Da. - Da.
- Să plec și... - Să o iei de la capăt.
Da.
Da. Sigur, e imposibil.
De ce?
Am o familie...
și copii.
Bună!
Mason!
Ce faci?
Cum te cheamă?
Laura.
Bună, Laura!
Întotdeauna lași bărbații cu mâna întinsă?
Depinde.
De ce depinde?
De ce am chef.
Și de ce are chef Laura?
De data asta, Laura ar...
- Cred că Laura vrea asta. - Nu.
- Sau asta. - Nu putem face asta.
- Tit! - La naiba! Tată!
Lasă-mă în pace!
- Încerc doar... - E vina ta.
- Da? Serios? - E tatăl meu, iar cenușa, a fratelui meu.
Da, și eu îmi fac griji, dar panica asta nu ajută.
Atunci, cară-te!
Cum se poate?
L-am găsit! Bun!
Futu-i!
Nicio problemă!
- Bună! - Bună!
- Eu... - L-am găsit.
Da, am auzit.
- Super! - Vă puteți opri.
Da. Unde era de fapt?
În camera mea.
Așa deci...
Totul va fi bine.
- Așa se pare. - Da.
Îi chemăm pe toți?
- Bine. - Da?
- Eu aduc niște șampanie. - Iar eu, cupa.
- Bine. Haide! - Bun.
- Jel? - Vin!
- Și? - A dispărut.
I-am găsit doar haina.
- Haina? - Doar atât.
- Ce-i cu șampania? - Jel l-a găsit pe Ollie.
- Serios? - Da.
- Ce bine! - Mai e doar tata.
- Deci? - Ollie, da, dar Aad nu.
- Fir-ar! - Doar haina.
- L-am găsit. - Iată-l!
Doar haina.
- Serios? - Futu-i!
Să ne împrăștiem! Jel, tu stai aici, dacă se întoarce Aad.
Tit, unde te-ai dus cu Eef? Ca să putem...
Ce naiba?
Ce e asta, Jel?
Nu!
- Dragilor... - Ce ai făcut?
- Nu te enerva! - Ai înnebunit?
- Ascultați! - De ce?
Ca să rezolv.
A trebuit.
- Înțeleg că o faci pentru Eef... - Nu, ce?
- Acum nu e vorba de sentimentele tale. - Nu. Job!
- Te rog! Am spus că n-o facem. - Jelmer o iubește pe Eef.
- Poftim? - Da.
- Băi! - Job!
- E topit după ea. - Da?
Nu e momentul potrivit.
Să nu uităm de ce suntem aici!
Da, asta încerc să fac. Din toate puterile mele.
Dar e greu când doi oameni care n-au ce căuta împreună se călăresc în hambar.
Poftim?
Ce-ar fi să luăm o pauză?
- Ce ai spus, Jel? - Bram și sora ta, i-am văzut...
făcând sex.
- E prea de tot. - Așa e.
- E adevărat? - Sigur că nu. Draga mea!
E adevărat?
Îmi pare rău.
N-a însemnat nimic.
N-a însemnat nimic. Dar... Iubito!
- Incredibil! - Dragule!
Nu te apropia de mine!
Ce s-a întâmplat?
- Nu te apropia de mine! - Nu acum!
Vreau să știu ce s-a întâmplat.
Cine a început?
Tu?
Ce... Împreună.
Bine. Arătați-mi!
- Ce? - Poftim?
Arătați-mi!
- Atunci, o fac eu. - Job!
- Te rog! - Erați așa?
Hai să n-o facem acum!
- Ce naiba? - Așa?
- Poartă-te normal! - Deci așa? Iar apoi?
Probabil v-ați sărutat.
- Da. - Da?
- Ești surd? - Da. Sărutat...
- Fă-o! - Job!
Ce?
- Ce să fac? - Fă-o!
- Și apoi? Ți-a supt-o? - Job!
- Ai supt-o? - Gata!
I-am dat limbi și... Omule, îmi pare rău, dar...
Ce weekend de rahat!
Mai ține-ți fleanca!
Otrăvești lumea cu negativismul tău. Efectiv! Se îmbolnăvesc din cauza ta.
Înțeleg de ce a fugit taică-tău.
Kat!
Tit!
Amatorul naibii!
Eef!
- Eef! Ne știam de dinainte. - Să n-aud!
Nu pleca acum! Nu rezolvă nimic.
Da, răspunsul e să te urci pe sula cumnatului tău.
Vrei să mă asculți o clipă?
Tot weekendul ați vorbit de faptul că am venit cu el.
Nu mă întreabă nimeni de ce. Cum mă simt. Nimeni.
- Nu e adevărat. Te-am întrebat. - Pentru tine. Ca să poți dormi bine.
Eef!
- Stai! - Să vă simțiți bine!
Eef!
Evie! Eef! Nu face asta! Așteaptă o clipă!
Eef! Futu-i!
Eef?
Eef? Nu! Nu chitara! Eef!
Multă vreme-am căutat
Căutat-am multă vreme
Ce să spun, să povestesc
Acolo mă regăsesc
Nu știu pentru ce mă pregătesc
Mai toarnă-mi încă un pahar
Încă un pahar
Nu.
Nu. Ascultați!
Tatăl meu! Îl caut pe tatăl meu.
Sfârșitul oare-acesta să fie?
Nimeni nu știe
Dar chiar contează cu-adevărat
Atunci când regulile le-am uitat
Și iubirea a câștigat?
În final, vei străluci...
Dragule, eu...
- Eu cred că trebuie să vorbim. Nu? - Pasta asta de dinți, știi...
- Ce? - E o marcă bună, nu?
Eu... Dragule...
Oare ar trebui să mai schimbăm mărcile uneori?
Tocmai am făcut sex cu altcineva și tu vorbești de pastă?
- E în regulă. - Job, nu poți să nu reacționezi acum.
Mă duc să mă întind. Când mă trezesc, totul va fi uitat.
Revenim la normal.
Unde mă duc, știu de la-nceput
Dar totuși plec, aici n-am ce să caut
Iar ei mă-ntreabă ce mai fac
Ea zâmbește chinuit Și la drum pornește
Le spune „weekend plăcut” „Numai bine” le dorește
A doua zi, regretele o-neacă
Aș vrea o glumă, setea să-mi treacă
Și să râd din inima mea
Fiindcă am văzut aievea
Ceva ce a fost al nostru cândva
Și râdem
Și plângem
Și toastăm și-mpărțim
Până când soarele apune
Bună, Aad!
Până când soarele răsare
Te simți bine?
- Ai fost la plimbare? - Aveam o programare.
Bun așa!
Ne-am ocolit.
Și tu ai o programare?
Da.
- Da. - Și?
Eu... încă n-am ajuns acolo.
Bun așa!
Evie?
Cât mă bucur să te văd!
Și eu!
Da.
Da. Tatăl meu...
se numește Aad Zomers și s-a pierdut.
Alo?
Iar m-au pus să aștept. Incredibil!
Nu mai știu ce să fac.
Eu sunt furioasă.
Pe mine?
Pe toată lumea.
Nu e corect că el nu mai e aici.
Iar noi suntem.
Zi de zi mă gândesc...
că trebuia să fi fost eu.
Mă bucur că ne avem unul pe altul.
Și eu.
Bram!
- Vino! - Ce?
- Plecăm. - Acum?
Da.
- Ce e asta? - Ce?
Ce naiba?
Job?
- Job! - Nu.
Da...
- Ieși de acolo! - Azi nu mai ies.
- E foarte important. - Valea!
- Nevastă-ta a plecat cu motocicleta. - N-are decât.
Da, dar e cineva în spatele ei, ca să zic așa.
Unde e?
- Eef! Întoarce! - Tată! Unde ai fost?
Haide!
Ți-am spus să nu te îndepărtezi!
- Ce e? - Conduc eu.
- Nu... - Ne grăbim.
Stai jos! Repede!
Futu-i!
Pornește, haide!
Repede!
Stați jos, că nu văd nimic!
Nu trebuia să organizăm weekendul ăsta.
Du-te mai...
- Job, calm! - Sunt calm.
Miroase a benzină. E normal?
Îl las fără dinți! Mai repede!
- Uite-i! - Da.
Oprește! Da!
- Lasă-mă să cobor! - Așteaptă!
Așteaptă, Job!
Kato!
Așteaptă!
Haide odată!
Mai știi când am venit prima oară?
Îți amintești ce mult ne-a plăcut?
- Ești beat. - Nu sunt.
Ce vrei?
Să îmi împrăștii cel mai bun prieten.
Și... ca tu să nu pleci.
Nu-ți poți schimba viața pe baza unui weekend.
Nu e un weekend, Job.
Tu nu asculți.
Nu ești prezent.
- Îmi pare rău. - De când Ollie...
Îmi lipsești.
Și tu mie.
Cum se poate?
Poate încheiem totuși weekendul ăsta împreună și...
Da!
- Alo! - Da, merge!
- E a lui Ollie. - Kat! Haide, plecăm!
- E a lui Ollie. - Ce naiba?
- Stai! - A lui Ollie.
Respiră, da?
- Maniacule! - Dă-i!
E a lui Ollie.
- Job! - Civilizat!
Pe el, Job!
Job!
- Așa! Dă-i! - Frate! Păi...
Ați terminat? Vino înapoi! Gata!
Haide, plecăm!
Eef?
- Eef? - În Portugalia. Algarve.
Nu?
Incredibil!
Cel mai idiot weekend din viața mea. Sunteți nebuni cu toții.
Cu spectacolul și jocurile alea tâmpite.
Iar tu ești cel mai jalnic artist.
Te-ai umflat în pene tot weekendul. Mese cu de-a sila. Du-te naibii!
Eef! Am terminat-o, da?
Sunteți niște prefăcuți. Și tu și tu și tu și tu și tu.
Nu l-am cunoscut pe Olivier, dar Ol-limpice?
Ceva mai idiot n-am pomenit...
Ce naiba?
Doamne, Tit!
A înnebunit complet.
- Deci... - Nebună?
Acum îmi voi împrăștia fiul, fir-ar!
Ce naiba?
Sunteți nebuni.
Nu plecați!
Întoarce-te!
- Te simți bine, tată? - Da.
Trebuie să-i spună cineva.
Da.
Tată...
Da.
Vii?
Da. Mai am un lucru de făcut.
Ollie ar fi râs de noi, nu crezi?
Ba da.
Tot nu-mi vine să cred.
Am impresia că ar putea să apară în orice clipă.
Asta e!
Și acum?
Poate mai stau un pic.
Dacă e voie.
E loc destul.
Avem un mariaj pe butuci și doi obosiți, dar asta e!
- Arată bine, Tit. - Mulțumesc.
Jel!
Eu?
Tată?
Da. Trebuie să plec.
- Stai jos! - Am o programare.
- Păi... - Vine Ollie.
Tată, Ollie a murit.
Tată?
Ce e în valiza aia?
Da!
Nu!
Ce naiba?
- Uite că tot îl împrăștiem împreună. - Mă așteptam la ceva mai mult.
Am o idee.
- Îl punem așa, aici? - Cu grijă, cu ambele mâini.
Da. Nu!
Da, tată.
Eu aprind fitilul și apoi...
Artificii!
- Artificii, tată. - Da.
Drum bun!
Bun. Da.
Privește! O să apară de după copacul ăla.
ITALIA
Ce faci?
Trebuie s-o faci. De câte ori ieși, trebuie s-o faci.
Tu ne-ai învățat asta. Da. Și era așa? Da.
Subtitrarea: Nicu Teodorescu