Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
VATROMET
Striče? -Tiho, Toto!
Drži.
U redu...
Dođavola! Pobegao je.
Striče? -Ćuti!
Jesi li čuo, Nino?
Da. -Moramo da budemo tihi.
Gde je?
Eno ga!
Tiho!
Skloni se.
Gledajte...
Pogodio si ga.
Pogodio si ga!
Jeste li videli? Dođite.
Toto, imaš li muda ili si mlakonja?
Idi po zeca. -Ne, bojim se.
Hajde!
Nemoj da se bojiš. -Bojim se!
Beskoristan si.
Idući put ćeš ga ti uzeti.
Pogledajte ovo!
Idemo.
Pazi na trnje, Toto.
Nino!
Striče, čuje se jeka.
Nino!
Poljaci znaju da igraju. -Da.
Sakrili su im loptu.
Kako jadno!
Ugasi taj radio!
Odlazi!
Pucaj!
Dođavola!
Ðanuco?
Hej!
Ðanuco?
Zar si gluv?
Ðanuco?
Popij kafu s prijateljima.
Hajde!
Tebi govorim!
Dođi ovamo.
Tebi govori!
Zar ne čuješ da te moj prijatelj zove?
Dođi da popiješ kafu.
Hajde, ne boj se.
Zar ignorišeš svoje prijatelje?
Mamica te čeka?
Mamica ga čeka!
Dođi da popiješ kafu.
Ðanuco...
Mi te častimo.
To je već bolje. Popij kafu s prijateljima.
Uđi.
Prestani!
Uđi!
Serđo, kafa za našeg prijatelja.
Nećeš reći "hvala"?
Sviđa ti se, a?
Slobodno kažeš da ti se sviđa.
Ne sviđa ti se?
Da, sviđa ti se.
Svi znaju šta voliš.
Svi znaju šta želiš.
Tako...
Baš lepo!
Baš si lep.
Lepi Ðanuco.
Kakva lepa devojka.
Lepi Ðanuco!
Budi miran, Ðanuco.
Hej!
Šta se događa?
Pustite malog na miru.
Ako ti tako kažeš.
Daj mi pušku.
Deka!
Zdravo, deko! -Pazi, Toto.
Zdravo, deko!
Zdravo, tata.
Alfredo. -Pjetro.
Kako ide? -Dobro.
Kako je bilo?
Dobro. -Bilo je problema?
Vatromet u Santa Venerini? -Sve je spremno.
Šta je rekao većnik? Jesi li mu rekao da smo braća? -Nije ga bilo.
Nazvaću ga. Hajde, momci.
Znao sam da je trebalo ja da idem.
Nema potrebe, rešiću to.
Ti? Ti svima popuštaš.
Pjetro, dosta.
Ne pred momcima.
Uzmi zeca.
Moja žena ionako ne zna da kuva.
Hvala. Vidimo se. -Zdravo.
Toto, šta to radiš?
Nino, dođi malo.
Ovaj sat je pripadao tvom deki. Sad je tvoj.
Maturirao si pa si ga zaslužio.
Hvala, striče. -Zdravo
Gle, tata.
Znači, ništa od vatrometa u Santa Venerini?
Glupost! Srediću ja to.
Evo spiska stvari koje nam večeras trebaju.
Uže, fitilji, gumice...
Ti meni govoriš šta treba kupiti?
Pravio sam vatromete još pre tvog rođenja.
Ostaviću spisak ovde.
Toto, jesi li dobro?
Ðani!
Žao mi je.
Žao mi je što te maltretiraju, ali šta ja tu mogu?
Takvi su.
Čuješ li ti sebe?
Tako. Samo ćuti. Kad govoriš, samo praviš štetu.
Nisam htela da im kažem, ali naterali su me.
Uostalom, ti si kriv.
Ja? -Da!
Nikad te nije brinulo šta bi mogli da ti učine.
Ti si im to rekla iz zabave!
Odlazi!
Ðani je došao. Dosta.
Čekaj...
Prestani!
Ne mogu ni da se krešem na miru.
Reci mu da ne pije iz boce!
Prasac...
Hoćeš malo limuna?
Šta je bilo?
Opet te gnjave?
Šta ima novo? -Ti nama reci!
Zašto? -Oboje imamo pravo da znamo.
Njega nije briga, samo želi da izbegne tračeve.
- Nemoj tako da govoriš o njemu. - Šta, želiš da mu ljubim ruku?
Ha? -Ćuti!
Ti si kriva jer si ga primala nazad.
Da sam se ja pitala, ostao bi u popravnom domu.
Ali budući da volim tvoju mamu i nisam imao drugog izbora,
dopustio sam ti da radiš u mojoj radionici iako si beskoristan.
Ali sad...
Tebi govorim!
To je moja radionica,
a ne neki cirkus pa da se ljudi smeju!
Čuješ me?
A ti? Nemaš ništa da kažeš?
Šta da kažem?
Misliš da je lako odrastati bez oca?
Onda neka se ubije.
Zdravo, striče. -Zdravo.
Deko!
Stric je ulovio zeca.
Zeca? Baka će skuvati fini zečji gulaš.
Vidi njega, taj se nikad ne oznoji.
Noćas sam se dosta znojio.
Ne govori to pred detetom.
Moramo da učimo decu o životu.
Nino, dođi ovamo!
Šta je, striče?
Znaš li šta sam radio noćas?
Šta?
Neću ti reći. -Daj!
Šta kuvaš? -Testeninu.
Sinoć se nisam nabacivao bilo kojoj devojci.
Nabacivao sam se najlepšoj.
Znaš li šta sam joj rekao?
"Nisam siguran koje ti je oko lepše."
Šta ti je rekla na to?
"Goni se", eto šta.
Šta tvoj tata zna.
Pokvarićeš apetit.
- Ugasi tu cigaretu. - Pusti me na miru, tata.
Vidi. -Stavi ga onamo.
- Vreme je za ručak? - Nino, dođi ovamo.
Zdravo, mama.
Gle šta mi je stric Pjetro dao.
Donesi hleb, ulje i so.
Izabela? -Da? -Dođi ovamo.
Toto, prestani!
Nareži hleb.
Daj mi malo hleba.
Glupane! To donosi nesreću.
Ti donosiš nesreću!
Zar se tako razgovara s mamom? Počisti to.
Prestani da se smeješ i pomozi malo.
Šta si uradio?
Toto, slušaj...
Šta?
Ti i ja moramo da sklopimo partnerstvo.
Stvarno? Šta to znači?
Da ćemo uvek biti zajedno.
Stvarno? -Da.
Kad će taj ručak?
Jedite.
Jesi li već dao Ninu moped?
Stvarno si mi ga kupio?
To je trebalo da bude iznenađenje, Toto.
Ona mi je rekla da pitam. -Nisam!
Ponavlja šta čuje. -Gde je?
Sedi! Prvo pojedi.
Znao sam.
Ne možeš da ga kriviš što je znatiželjan. I ja sam.
Hajde. -Nikad ga ne krivi.
Sviđa ti se?
To ti je poklon za maturu.
Zaslužio si ga. -Hvala, mama.
Sviđa ti se? Jesi li takav i hteo? -Da, super je.
Hajde, isprobaj ga.
Idem da se provozam. -Ali polako!
Alfredo, nisi mogao da kupiš novi? Ovaj kao da je došao iz rata!
Idemo da vidimo moped.
Samo idi.
Striče!
Baš je super!
Daj da i ja sednem. -Čekaj.
Molim te! -Provozaj malo nećaka.
Bako, reci mu! -Toto, čekaj.
Dosta, Toto.
Nemoj da kasniš, krećemo u šest.
Rekao si da ćemo sklopiti partnerstvo!
Molim te, striče!
Šta je bilo?
Može 50 hiljada lira?
Smatrajte to rešenim, g. Šaka.
U redu.
Srećan rođendan vašem sinu. Doviđenja.
Moped Šakinog sina.
Ne mogu da dođem po njega.
Odvezi im ga.
Ali oni žive daleko. Kako ću se vratiti?
Možeš da se prošetaš. Noću je prijatno napolju.
Idem kući, ti zatvori.
Dobro.
Ðani? Šta ima?
Zdravo.
Jesi li gotov s poslom?
Ne, moram da dostavim jedan moped.
Kuda?
Daleko. -Idem s tobom.
Ne moraš.
Zašto ne?
Možemo usput da stanemo na pivo.
Kao nekada.
Ne želim.
Danas ne želiš? Šta je bilo?
Ništa.
Ne obaziri se na one idiote.
Bez brige, paziću na tebe.
Pusti me, moram da idem.
Zašto?
Jako si zgodan. -Molim te...
Dođi. -Ne, Turi.
Opusti se. -Moram da idem.
Opusti se.
Turi... Ne, Turi! Pusti me!
Dođi ovamo!
Gade... Ubiću te!
Prokleta pederčina!
Emanuele? Emanuele!
Dođi sa mnom. -Kuda? -Idemo.
Pustite me na miru! -Stani!
Pustite me, molim vas.
Stani.
Ðanuco!
Bežimo!
Ja sam kriv, nisam te video.
Diši.
Diši! Hajde!
Jesi li dobro?
Ako će ti nešto trebati, ja sam Nino Skalija.
Živim u Trioni. Tata mi je Alfredo Skalija.
Pravimo vatromete, svi nas znaju. Izvoli.
Jesi li bolje?
Jesi li dobro?
Oprosti, tata.
Gde si bio? -Imao sam nesreću.
S novim mopedom?
Jesi li povređen? -Nisam.
Dobro je.
Idemo, novac ne raste na drveću.
Hajde.
G. Šaka? -Dolazim!
Evo me.
Zdravo. -Dobar dan. -Kako si? -Dobro.
Sve je u redu s mopedom? -Jeste.
- Gde da ga ostavim? - Može tamo. To je iznenađenje.
Zahvali se svom šefu
i reci mu da su ljudi poput njega danas prava retkost.
Luka, torta je spremna. -Evo me!
Zdravo. -Zdravo.
Sretan ti rođendan...
Srećan ti rođendan...
Daj mi fitilj. -Evo.
Spreman? -Da.
Idemo.
Prva tura je gotova. -Pripremi drugu.
Pažljivo. -Da.
Šta je bilo, tata? -Ništa.
Bez brige.
Postavi ovo.
Daj mi to.
Dovrši.
Ti preuzmi. -Jesi li dobro, tata?
Tata?
Zapali!
Gde je?
Zapali!
Tata!
Gde je sprej?
U kombiju. Nađi ga.
Diši.
Bolje?
Imaš valunge!
Ja? Nemam.
Kako se usuđuješ?
Dušo, tvog ljubavnika večeras nema.
Ali ako Italija pobedi, sigurno će proslaviti.
Hoćeš malo da se zabaviš?
Želiš da me ubiješ?
Ko, ja?
Šta je bilo? -On želi da te ubije.
Ostavio si garažu otvorenu. Morao je da ode da je zatvori.
Sutra mu se izvini ili će te ubiti.
S kim si bio?
Pomeri se.
Tata, nemoj da pušiš. Mama će poludeti ako te vidi.
Nemoj još i ti da me gnjaviš.
Već me dovoljno uznemirava što mi se niko ne javlja.
Kako si?
Dobro. Zašto ne bih bio?
Sinoć si me uplašio.
Nino, ništa se nije dogodilo.
A budući da se ništa nije dogodilo, niko ne mora da zna.
Jasno?
Da.
Natrag na posao.
Ko je to?
Ko ti treba?
G. Skalija.
Zašto? -Tražim posao.
Pričekaj tu.
Tata, traži te neki dečko.
Nino, daj vidi ko je to.
Napokon! Zovem celo jutro.
Zdravo. -Zdravo.
Bilo je problema s mopedom? -Nije.
- Ja sam kriv, oprosti. - Ne, sve je u redu.
Hteo sam da se izvinim.
Nesreća s mopedom? -Da.
Bez brige, platićemo štetu ako treba.
Ne, ne želim novac. S mopedom je sve u redu.
Vozio sam ga kod šefovog klijenta.
Radim u radionici.
I morao si peške nazad?
Da, zato želim da odem odande.
Tražiš posao?
Srećno. -Da.
Zato si se ovako lepo obukao. Kako se zoveš?
Ðani. Drago mi je.
Lepa košulja. Uđi.
Smem? -Naravno.
U redu. Doviđenja.
Tata, ovo je onaj dečko s kojim sam se sudario. Traži posao.
Dobar dan. -Zdravo.
Sin mi je rekao šta se dogodilo.
On je kriv.
Ne, ne... -Šta ne?
Izvini mu se. Preda mnom.
Oprosti.
Dobro.
Deko?
- Gladan sam, idemo da jdemo. - Znam, Toto.
Na prazan želudac ne mogu ni da razgovaram, a kamoli da radim.
Dođite.
Mama ti je uvek bila lepa.
Šta će ti to? -Videćeš.
Svidela mi se čim sam je ugledao.
Gotovo je? -Da.
Ali odluku sam doneo jedne večeri u njenoj kući.
Hodali smo i njeni roditelji, to jest majka...
Pozvala me na picu.
Kad sam je video... -Dosta!
Karmela...
Pogledajte, zacrvenela se.
Karmela, bila si prelepa, elegantna.
I dalje jesi. -Imamo gosta. -Znam.
Cigareta...
Šta je to?
Idemo da jdemo. -Lepo sedi.
Jedi rukama.
Ðani, čime se tvoj tata bavi?
Moj tata je otišao.
Pre nekoliko godina otišao je da radi u Nemačku.
Već ga dugo nisam video.
Ali marljivo radi.
Prihvata svaki posao koji mu se pruži.
Želim da budem poput njega.
Vidiš kako on govori o svom tati?
Tako treba da se govori o tati. Jasno?
Dobar si ti dečko, Ðani.
A i lepo govoriš o svom tati.
Slušaj...
Drži glavu visoko.
Ponosi se onim što jesi i svojom porodicom.
- Sad kad jedemo... - Zaboravila sam salatu od luka!
Možemo da porazgovaramo o poslu.
Vidim da si dobar dečko, ali biću iskren.
Ne mogu da te zaposlim.
Ni mogu da priuštim radnika.
Ko želi salatu?
Razgovaramo o važnim stvarima, pusti sad salatu.
Mogao bih sutra ujutro da pitam brata
treba li mu pomoć u kamenolomu. Može?
Super, može.
- Jesi li kad razbijao kamenje? - Nisam, ali mogu da naučim.
Ako ikad završiš školu, i ti možeš da radiš sa stricem.
- Neću da radim u kamenolomu! - Želiš da budeš naučnik?
- Ne, fudbaler. - Prvo moraš da položiš ispite.
Jesi li naučio pesmu?
Stvarno ćeš mi pomoći? -Naravno.
Mislio sam da ćeš sad samo njemu pomagati.
Kako se zoveš? -Ðani.
Godinama ga niko nije vozio.
Bez brige, verovatno je svećica.
Zarđalo je.
Daj mi krpu i ubrus.
Izabela? -Da? -Izabela? -Šta je?
Pomozi mi s bocama.
Gledaćeš utakmicu sutra?
Koju utakmicu? -Koju utakmicu?!
Pa svetsko prvenstvo. -Aha, da.
Mama! Ti bi testeninu jela i za doručak!
Zašto je tvoja mama stavila kašiku u usta?
Kaže da je to trik da ne plačeš dok sečeš luk.
Nisam to znao. Pokušaj sad.
Vidiš?
Očistio si svećicu. Ipak je to tvoj posao.
Bio je.
Nemam novca.
Odvešću te kući pa smo kvit.
Ne moraš, idem autobusom.
Hajde, to je samo 30 minuta.
Nema potrebe. -Hajde!
Ostalo je nešto za jelo?
Dobar dan!
Hvala na ručku, bio je odličan.
Bilo mi je lepo s vama.
Imaš divnu porodicu.
Pozdravi svog tatu. Ne želim da ga gnjavim.
Zdravo, Ðani! Dođi nam opet.
U redu. Doviđenja.
Zdravo!
Toto, idi da mi kupiš cigarete.
Znaš li koliko je sati?
Jedan, dva, tri...
Četiri, pet, šest,
sedam, osam, devet...
Gledajte ko dolazi. Enco!
Enco, dođi ovamo!
Dođi!
Enco, pokaži klincima kako dižeš auto.
Hajde!
Dajem hiljadu lira.
Može on to.
Enco, Enco, Enco!
Jedan, dva, tri,
četiri, pet, šest,
sedam, osam, devet, deset!
Ma, idi!
Koji đavo? To je moj auto.
Enco je neverovatan.
Pogledajte ko je ovde.
Zašto si tako srećan?
Mis Italije.
Serđo, može kafa?
Vidite?
Traži nevolje.
Šta radiš?
Šta to radiš?
Zašto ih provociraš?
Zar ne shvataš da će te uništiti?
Hteo si kafu?
Uzmi i njemu kafu kad već stalno kreše.
Franko...
Franko Kresač.
Franko...
Da, najbolje da zatvoriš radionicu.
Idi kući, Franko!
Mama.
Ti si skroz lud!
U redu je. -Šta je u redu?
Zar ne shvataš da će nas oboje izbaciti iz kuće?
Sećaš li se kako smo živeli?
Da si mu se odmah izvinio. Jer novac je svetinja...
Našao sam posao, mama.
Uskoro ćemo otići odavde.
Otići ćemo. -Šta?
Imaćemo svoju kuću. Ja ću je kupiti.
Ne treba nam on, razumeš li?
Niko nam ne treba.
Dolazi ovamo. -Daj da ja porazgovaram s njim.
Da više nikad nisi zakoračio u moju radionicu!
Nemoj, Franko. -Skloni se.
Pusti ga. -Gubi se odavde.
Ili ćeš zažaliti što si se rodio.
Pusti ga!
Odlazi.
Koji đavo?!
Ovo je moja kuća, jasno?
I ovde ja donosim pravila.
Paskvale, gde je spisak?
U redu...
Ti? -Salvatore Mastuono.
Salvatore, znam te. Prođi.
Antonino, opet si došao?
Bićeš na bageru.
Prvi si put ovde? -Da, g. Skalija.
Ime? -Mikele Manino.
Mikele Manino...
Marljivo ćeš raditi? -Imam porodicu.
Uzmi opremu pre nego što se predomislim.
Hvala.
Paskvale? Preuzmi.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Čujem da se ovaj prvak Formule 1 zabio u tebe.
Ignoriši mog brata. Misli da je duhovit.
Vidi ga. -Nije on kriv.
Ðani Akordino. Drago mi je.
Takođe.
Kako si? -Dobro. Zašto ne bih bio?
Bez brige, večeras ću otići u Santa Venerinu.
Ne moraš. -Ne, moram.
Želim da mi to kažu u lice.
Nemoj... -Alfredo...
Treba da te poštuju jer si dobar čovek.
Spreman, Ðani? -Jesam.
Idemo i mi na posao.
Hvala još jednom, g. Skalija. -Vidimo se.
Uživaj, Ðani. Zdravo, striče.
Paskvale, dodaj Ðanija Akordina na spisak.
Ðani, zahvaljujući mom bratu, preskočio si red,
ali moraćeš da radiš jednako kao i svi ostali. -U redu.
Uputi ga u posao. Hoću da do večeri bude profesionalac.
Idemo.
Vidiš one grane?
Evo što ćeš raditi...
U redu je. Hvala.
Polako!
Hajde!
Stani!
Šta je bilo?
Oprostite, bio sam na puš-pauzi.
Idi kući.
Kako to mislite? Imam porodicu.
Rekao sam da niko ne sme da bude na stepenicama kad se kamion istovaruje.
Čuješ me?
Odlazi ili ću te ja odvući.
Odlazi!
Dobro ste postupili. Ovo mu nije prva ovakva glupost.
Paskvale...
Zato sam ja tu.
Da.
Šta gledate?
Ništa se nije dogodilo. Natrag na posao!
Živeli!
Jeste li gledali utakmicu? Paolo Rosi, 2-0!
Zdravo, Ðoakino.
Ðani, dođi ovamo.
Posmatrao sam te.
Video sam kako se krećeš.
Bravo.
Ovo je težak posao i treba vremena da se nauči.
Ali prvi dan si bio dobar.
Marljiv si.
Hvala.
Zdravo. -Doviđenja.
Sad kad si F1 prvak, više nećeš ići u lov sa mnom?
Ne, striče.
Zdravo. -Zdravo.
Nećeš gledati utakmicu?
Ne, radije ću biti napolju. Hoćeš sa mnom?
Ne, odvezi me do autobuske stanice.
Želim nekuda da te odvedem. -Kuda?
Na jedno mesto za koje samo ja znam.
Dođi.
Dobro.
Ovde je barut.
Kad raketa uđe u bacač,
prva eksplozija dovodi do širenja plina
pa raketa odleti u vazduh.
I kad je jako jako visoko,
eksplodira
i zatim vidiš sve boje koje si stavio u nju.
Plavu, crvenu, zelenu,
žutu, ljubičastu i sve ostale.
Ništa nisi razumeo?
Razumeo sam da eksplodira i da vidimo boje.
Nema veze. Vidi...
Ovo je nacrtao moj deka.
A ovo sam ja.
Prvo ti treba mali hitac upozorenja.
Pazite!
Ljudi podignu pogled i tako privučeš njihovu pažnju.
Zatim moraš da odabereš poruku.
Ako želiš da govoriš o ljubavi, trebaju ti nežnije boje.
Ako te neko naljutio, želiš da pokažeš svoju ljutnju.
Ako želiš nekoga da uplašiš, nema problema. Imaš čitav arsenal.
Šta radiš?
Veliko finale.
Jer svaka priča ima kraj, zar ne?
Šta je bilo?
Onaj put si me poljubio. Nakon nesreće.
Nisam te poljubio, to je bilo oživljavanje.
Spasao sam te.
Operi se, sav si prljav.
Neću tu da se perem.
Voda je ledena.
Hajde!
Nino!
Tu sam, tupane!
Prepao sam se. Mislio sam da si se udavio.
Pazi, tu je struja jaka.
Dolazimo svaki dan. Trebalo bi to već da znaš.
Kad ide poslednji bus?
Uskoro. Rekao sam ti.
Znači, moraš da ga uhvatiš.
Moramo da požurimo.
Hajde. -Čekaj.
Brže malo.
Čekaj. -Ostaviću te. Zdravo.
Ne možeš, to je moj moped.
Zdravo, vidimo se sutra. -Zdravo.
Tupane, naseo si!
Penji se.
Ovde si radio? -Da.
Ovo je tip koji ti je dao otkaz?
Da.
Izgleda kao seronja.
I jeste.
Zdravo.
Ovo je Nino, nećak mog šefa.
Dobro veče. Završili su kasnije, pa sam ga dovezao kući.
Moj stric kaže da je odličan radnik.
Hvala.
Dođi gore. -Evo.
Vidimo se.
Ne voliš da te vozim kući?
Ne bih hteo da te gnjavim.
Daj, molim te! Vidimo se.
Zdravo. -Zdravo.
Šta je to?
Trik da ne plačeš.
Gde si to naučio?
Deluje.
Da, vidim!
Imaš novog prijatelja?
Bravo.
Koju želiš?
Idemo da plešemo.
Hajde.
Uzmi pijuk i na posao.
Ko si ti? -Rozario Puljizi.
Ovo ti je prvi dan? -Da.
Onda ćeš kositi travu.
Mali!
Šta radiš? Zabušavaš? -Ne.
Na posao!
Oprostite, g. Skalija, ali ne osećam se baš dobro.
Mogu li da idem kući?
Šta ti je? -Ne znam, osećam se grozničavo.
Grozničavo?
Dobro, idi kući.
Ali brzo se vrati. Ima puno posla.
Dobro. -Hajde.
G. Skalija, prepustite to meni.
Samo oprezno.
Zdravo, striče. -Evo njega. Tačan kao švajcarski sat.
Ðani? -Tvoj je prijatelj otišao kući. -Zašto?
Nije mu bilo dobro. Osećao se grozničavo.
Ali zapravo ste svi vi obični slabići.
Ko to "mi"? -Vi mladi.
Želiš da kažeš da si ti star? -Gubi se!
Vidimo se. -Zdravo.
Da?
Zdravo. -Zdravo. Ðani je kod kuće?
Ne, na poslu je. -Aha, da.
Nešto se dogodilo?
Ne, nisam znao da je ovako rano. Idem tamo. Doviđenja.
Zdravo.
Hej, ti!
Koga tražiš?
Ja? -Da, ti.
Dođi ovamo.
Dođi.
Dakle?
Tražio sam dečka koji živi tamo.
Da pogodim, tražiš Ðanuca?
Daj ćuti. Gledam utakmicu, a ti me ometaš.
Idemo malo da se zabavimo. -Zdravo.
- Zašto tražiš Ðanija? - Bravo, Ðuzepina.
Tako se tretira gost.
Samo sam hteo da ga pozdravim. Očigledno je još na poslu.
Na poslu? Kakvom poslu?
- Zato je nestao. - Radi kod mog strica.
Vidimo se. -Kuda si krenuo?
Čekaj malo.
Rekao ti je da mu tata radi u Nemačkoj, a?
Nemačka, Nemačka...
Slabo ti njega poznaješ.
Ðuzepina će ti ispričati lepu priču o njemu.
Samo se stidi.
Turi? -Prestani.
Gledam utakmicu.
Ne bih hteo da smetam.
Ne smetaš.
Tvoj prijatelj je pederčić.
Ðuzepina ga je videla kako puši nekom tipu. Puši li i tebi?
Dosta!
Rekao sam ti da začepiš! Inače ću te ubiti.
Dobro?
Još si tu? Gubi se. Odlazi!
Prepao si se, a?
Šta je bilo?
Ništa.
Šta hoćeš?
Stric mi je rekao da si bolestan, pa sam išao da vidim kako si.
Nino, ne idi kod mene kući bez moje dozvole, dobro?
Uglavnom, sad mi je dobro.
Zašto si takav?
Hej, tebi govorim. Odgovori mi.
Ne možeš samo da pobegneš.
Nisi grozničav i nemaš oca.
Lagao si me.
Ne želim prijatelja koji me laže.
Ionako se više nećemo videti.
Kako to misliš?
Neću više dolaziti u kamenolom.
Zaposlili su jednog dečka iz mog mesta kojeg ne podnosim.
Jednog od onih iz onog usranog bara?
Kako znaš?
I mene su napali.
Žao mi je.
Istina je to što su rekli?
Šta su rekli?
Gluposti.
Poput onih koje ti govoriš.
Ne želim da te izgubim.
Ni ja tebe.
Naći ćemo rešenje.
Veruj mi.
Idemo dole.
Ovo je moja zemlja, moje imanje.
Paradajz... Znate li šta je paradajz? -Ne.
Čak ni ti?
Kako se ono kaže...
A sad, dopustite da vam predstavim važnog člana moje porodice.
Ovo je... Nije bitno.
Ovo je moja porodica.
Evo... Sedite.
Sedi.
Ovo je Karmela. -Dobro veče.
Ninuco. -Zdravo.
Italija! Italija!
Deko, kad počinje utakmica? -Pozovi ujaka.
To! Paolo Rosi!
Deka te traži.
Zdravo, tata.
Rekao si svojoj mami za ono neko veče?
Ja? Nisam!
Zvala je doktora jer je zabrinuta zbog mog kašljanja.
I sad hoće da neko vreme ne radim.
Znaš li šta me ljuti?
To što ste oboje u pravu. Mučim se.
Zato ja... -Šta?
Do avgusta imamo 20 sajmova. To je puno.
Znam, ali mogu sâm da ih odradim. Već sve znam.
Sa 16 godina? Skroz sâm?
U pravu si, ali možda...
Ðani može da mi pomogne.
Zašto ne? Vredan je.
Stric kaže da je jedan od najboljih radnika.
Uzećemo trokolicu i bacićemo se na posao.
Nakon sedam dana odmora bićeš kao nov.
U međuvremenu možeš da gledaš sve utakmice.
Donesi mi još jedno.
Odlučiću nakon što porazgovaram s lekarom, dobro?
Dobro.
Idemo, Italija!
Da vas čujem! -Živeo Sveti Sebastijan!
Glasnije! -Živeo Sveti Sebastijan!
Da vas čujem! -Živeo Sveti Sebastijan!
Oprostite...
Možemo li da prođemo?
Ne.
Nema auta dok svetac prolazi.
VI ste zaduženi za vatromet? -Da.
- Da niste malo zakasnili? - Bila je gužva.
Sad ne mogu da vas pustim.
Ali moramo da ispalimo vatromet.
Prestani da insisitiraš. Ne mogu da vas pustim.
Onda ću nazvati svog strica. To će naljutiti većnika.
Hej! Ovi su zaduženi za vatromet.
Moraju da prođu.
Da ih pustim?
Prođite. -Hvala.
Stavi ih blizu, ali ne previše.
- Donesi mi fitilje. - Dobro, ali nemoj da mi šefuješ.
- Zar sam ti ja pomoćnik? - Da, pomažeš mi.
Prestani!
Dolazi ovamo! -Hoćeš da se tučeš?
Ne bojim te se.
Predaješ li se? -Da, predajem se.
Ne možeš da me pobediš.
Jasno?
Prestani.
Ne možeš. -Dosta.
Za naš prvi zajednički sajam.
Vidi kako je lepo.
Učinite me ponosnim!
Nino! -Šta? -Dođi ovamo.
Pričekaj tu.
Svideo ti se vatromet? -I te kako.
Sve sam čuo.
Gde ti je prijatelj? -Tu je.
Pozovi ga.
Ðani, dođi malo.
Dakle?
Dobar dan.
Vatromet je bio dobar.
Toto! -Šta? -Dođi ovamo!
U toaletu sam.
Zvao me većnik.
Kaže da je ceo grad zurio raširenih usta.
Bravo.
Šta je bilo?
Neka te ovi šampioni odvezu. -Kuda?
Na farbanje kose.
Sanjao sam da će Italija izgubiti ako ne ofarbam kosu.
Evo ti novac.
Neka se trobojka jasno vidi.
I vrati mi ostatak! -Zdravo.
Zdravo!
Kuda idu?
Izgledate kao mumije.
Spremni?
Jedan, dva, tri, sad!
Idemo, ujače!
Hajde, ujače!
Dođi, Toto! -Hajde!
Ne, bojim se. Ne znam da plivam.
Toto, prestani. -Pusti ga.
Toto, prestani ili ću ti probušiti loptu. Toto!
Ne šalim se.
Dosta!
Toto, pusti tu loptu.
Tiho, ništa se ne čuje.
Pojačaj!
Promeni stranu!
Desno!
Odbrana mora da bude agresivnija.
Brzi su. Probudili su se sad kad je 2-2.
Tiho.
Konti...
Sprema se da zapuca.
Konti... -Ne, Tardeli.
Gol!
Ljubavi moja!
Zaduvao sam se.
Nino?
Dođavola...
Šta sad?
Čekaćemo da prestane, nemamo izbora.
Hoćeš pivo? -Može.
Može pivo?
Mama, imam sjajnu vest.
Unapređen sam. Radiću na sajmovima.
Ninov tata nešto je bolestan, pa ne može da pali vatromete.
Zašto mi nisi pre rekao? -Sad ti govorim.
Šta ti znaš o vatrometima?
Nije teško. Pomažem Ninu.
Mama, predivni su.
Moraš da ih vidiš! Vatromet može sve da izrazi.
Samo ste vas dvojica?
Da.
Šta je bilo?
Ništa.
Fino je. Karmela je to pripremila.
Toto, to je dobra testenina?
Trebalo bi da odvedemo tvog prijatelja u lov.
Može, ako želi. -Kad god!
Naučiću te da pucaš.
Poslednji je put Nino ulovio ovako velikog zeca.
Mama!
Oprosti, zamislila sam se.
Pomozi Karmeli. -Ne treba.
Niko ne pravi testeninu kao moja snaja.
Ne bih više. Sinoć sam previše popio. Još sam sit.
Moja snaja je prava lepotica. Prste k sebi!
Zauzeta je jelom.
Hvala.
Srećan rođendan, Alfredo!
Srećan rođendan mom bratu!
- Sedi i pojedi nešto. - Imaš pravo, hoću.
Uvek imam pravo.
Moramo da se složimo jer ti je rođendan.
Pustite jadnika na miru.
Možda ima 99 godina, ali dobro se drži.
Ima 49, a ne 99!
Prijatelji su mi rekli da su svi bili očarani vatrometom.
Bravo!
Istina.
Karmela, donesi vino.
Sad će nam stric održati govor.
Pjetro, pusti mene.
Kao što svi znamo, moj sin je umetnik.
Hvala. -Nastavi. Odmah se vraćam.
Ali danas želim da nazdravim osobi koja radi s njim.
Samo ti puši... -Tiho!
Taj dečak je ušao u naš dom slučajno i ponizno.
Bravo, Ðani.
I zauzeo je moje mesto kraj osobe koja mi jako mnogo znači.
Štaviše...
Zauzeo je moje mesto u nečemu što mi jako mnogo znači.
Moj posao.
A meni si ukrao jednog od najboljih radnika!
Daj...
Ove je godine prva zdravica za Ðanija.
Ðani, dobro došao!
Bravo, Ðani!
Karmela, šta je bilo?
Nino, idi vidi šta tvoja mama radi.
Mama?
Mama, šta je bilo?
Nosila nas ih napolje i slučajno su mi pali.
Bez brige, događa se.
Ne, Nino...
Takve stvari ne bi smele da se događaju. Moramo da budemo pažljivi.
Nemoj da se povrediš.
Zdravo, mama. -Čemu žurba?
Sajam je daleko i moramo odmah da krenemo.
Samo sam došao da se presvučem. Nino me čeka.
Dobar dan.
Zdravo.
Idem. Zdravo.
Odlično ti stoji ta košulja.
Čoveče, izgledaju kao dve devojke.
Ali taj posao je pravi dar s neba.
Ako je plata dobra, moći će da priušti svoj stan.
Znaš šta?
Nazvaću prijatelja koji se bavi državnim stanovima
i povući neke veze.
Lina! Kuda ćeš?
Ðani!
Ðani! Ðani!
Halo?
Ja sam Ðanijeva majka.
Htela sam da vam se zahvalim za sve što ste učinili za mog sina.
I zato...
Morate da znate da...
Moj sin je žrtva tračeva, zlobe,
uvreda i ismejavanja.
To može zauvek da te obeleži.
Pogotovo nekoga ko je previše osetljiv da reaguje.
Vaš sin može da bude pošteđen takvih tračeva.
Čeka ga ispunjen život pun radosti.
Ðani, pak... Njegov život...
Odlazi pre nego što te ubijem.
- Jesi li znao? - Misliš da ga već nisam pitao?
Jesi li znao ili nisi? -Nisam.
Ne laži! -Ti ćuti!
Ne, neću da ćutim.
Bio je sam s mojim sinom. Ko zna šta mu je radio!
Zar ne, Nino? -Skloni je odavde.
Mama...
Pustili smo đavola u kuću. Nino...
Odlazi. -Neću!
Rekao sam ti da odeš!
Dosta! Odlazi!
- Nino, dođi ovamo. - Da si odmah otišla!
Dođavola!
Odlazite!
Sedi.
Nino, reci nam istinu.
Možemo da ti pomognemo samo ako nam kažeš šta se dogodilo.
Još možemo sve da popravimo.
Šta mislite da se dogodilo?
Stvarno mislite...
Ne želimo ništa da mislimo, ali činjenice su jasne!
Ta svinja je to što jeste.
Nemoj da to moram da kažem naglas!
Previše si vremena provodio s njim. Svi su vas videli.
Ti i on, sami!
Tata, šta da kažem...
Ðani je peder?
Kad god bi video devojku...
Šta radiš?!
Ne laži me!
Ne lažem, kunem se.
Smiri se.
Bože...
Jesi li se smirio?
Mora da mi kaže...
Nešto se dogodilo ili nije?
Dakle, Nino?
Hajde, odgovori svom ocu.
Da sam znao, ne bih ga uopšte pustio u kuću.
Jer meni se takvi tipovi gade više nego tebi.
Više nikad ne želim da vidim njegovo pedersko lice!
Dobro?
Jesi li sad srećan?
Suđenje je gotovo?
Jer umoran sam.
Zašto?!
Idi da spavaš. Franko te očekuje u radionici sutra.
Ti si imala veze s ovim što se dogodilo.
Ja sam tvoja majka.
Zar si zaboravio da si jednom dečaku već upropastio život?
Sad želiš da ga upropastiš i svom prijatelju?
Ako imaš problema s tim, možeš nazad u popravni dom.
Učinila si to zbog sebe.
Jer ako budu pričali o nama, on će nas izbaciti.
Ko ti je kupio tu jeftinu haljinu?
Ko ti je pružio dom? Ovaj usrani dom...
Gadi mi se. Kao i ti.
Ne možeš ni da mu se suprotstaviš.
Kuda si krenuo? -Idi dođavola!
Misliš da se sad smeju u kući tvog prijatelja?
U zabludi si, dragi moj.
Ako ti je stalo do tog dečka...
Najbolje što možeš da mu pokloniš jeste da nestaneš.
PEDER!
Oprostite... -Zatvaramo.
Hteo bih da kupim momku kafu. Nećemo dugo.
Mora da radi.
Zar nije rekao da zatvaraju?
U redu je. Dobar dan.
Idemo na kafu?
Može.
Ðani, Ðani...
Dakle, idemo na kafu?
Momci, gledajte!
Idemo na kafu ili ne?
Šta mislite? Treba li vašem prijatelju da kupimo kafu?
Dakle?
Koliko šećera želiš?
Prestanite!
Prestanite, gadovi!
Odlazite!
Smesta odlazite!
Odlazite!
Gadovi!
Ðani?
Nemojte samo da stojite!
Pomozite!
Pobegao je.
Moraš da budeš oprezniji.
Ako si previše bučan, zec će te čuti.
Prestani.
Želiš da pucaš, Toto? -Bojim se.
Čega se bojiš? Dođi, naučiću te.
Daj mi ruku. Jedna ovde...
A druga ovde.
Vidiš li zeca?
Da.
Sredio sam ga!
Pogodio sam ga!
Bravo! -Odlično, Toto.
Sredio sam ga!
Vidi, ujače! Ulovio sam ga.
Ulovio sam ga.
Sad je opet sve po starom? Opet ćemo se igrati?
Naravno.
Ðani...
Ðani?
Idemo zajedno da se pomolimo.
U ime Oca i Sina i Duha svetoga. Amin.
Oče naš, koji si na Nebesima, da se sveti ime Tvoje,
da dođe carstvo Tvoje, da bude volja Tvoja,
i na zemlji kao što je na nebu;
hleb naš nasušni daj nam danas i oprosti nam dugove naše,
kao što i mi opraštamo dužnicima svojim,
i ne uvedi nas u iskušenje, no izbavi nas od zloga. Amin.
Hajde, Nino, danas je finale.
Idemo sve da pripremimo.
Izabela, pomozi mi. -Evo.
Napred Italija!
Ovde?
Hajde, ustani!
Uzmi stolice.
Nino, hajde!
Šta je bilo? -Uzmi sto.
Toto, šta radiš? Dođi ovamo.
Stavi zastavu na sto.
Tako.
Odlično.
Šta ćemo večeras? -Pobedićemo!
Tako je, pobedićemo!
Hvala.
Idemo, Rosi!
Gde je Nino? -Ne znam.
Samo trenutak.
Deko, hoćemo li pobediti?
Sigurno, budi bez brige.
Hajde, idemo!
Hajde! Napadajte!
Pazi!
Idemo!
Hej, zar ne gledaš utakmicu?
Ne.
Mene ne moraš da se bojiš.
Ničega se ne bojim.
To je loše.
Ako se ne bojiš, nećeš nikuda dospeti u životu.
Ili ćeš završiti pod vozom.
Misle da znaju sve o meni.
Tvoj otac...
Tvoja majka. Izabela.
Stric Pjetro.
Ali ništa ne znaju.
Sve ono što radim noću, s devojkama, prijateljima,
Amerikancima...
I što ne radim.
Naravno da svašta pretpostavljaju.
Ali uvek će biti prisutna sumnja.
A to nije dovoljno.
Nino, šta god radili u tajnosti...
Možemo to da radimo idućih stotinu godina.
Zdravo.
Bergomi...
Prvenstvo je gotovo!
Svetski prvaci! Svetski prvaci!
Svetski prvaci!
Italija je u finalu pobedila Nemačku 3-1...
Italija! Italija!
Ðani!
Nino! -Dođi dole!
Dođi dole. Hajde!
Ne ideš ti nikuda.
Da, u pravu si.
Ne idem nikuda.
Šta je bilo?
Za Tonija i Ðorđa
koji su 1980. ubijeni na Siciliji jer su se voleli.
VATROMET
Prvo udruženje Arsigej osnovana je u Palermu 9. decembra 1980.
nakon protesta zbog smrti dvojice mladih Sicilijanaca.
MEDIATRANSLATIONS