Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Г Р А Н И Ц И
Ловният сезон не е открит.
Защо поне не отстреляхте мъжки?
Ловуваме където искаме. - Не и тук.
Дръпни се! - Да, вървете си.
Мамка му! - Изчезвайте!
Задръж си проклетата сърна! - Да не сте стъпили повече тук!
Благодаря, миличка.
Не се тревожи, ще те закарам.
Беше ли заключила вратите? - Да, мамо.
Стой тук.
Идеално е за магазин или за жилище. Сега са много модерни.
Елате да ви покажа паркинга.
Дали ще се продаде? - Специализирала съм се в църквите.
С американците върви бързо.
Иначе как сте? - Добре.
Как са сестрите ви? Рядко ги виждаме от погребението насам.
Правим всичко по силите си.
Навярно имате нужда да поговорите след случилото се?
Не, трябва да вървя. - Бог да ви пази!
Може да останеш тук през деня.
Сигурна ли си?
Ще съм по-спокойна, ако си тук.
Как ще го приемат сестрите ти?
Ще се оправя с тях.
Приятен ден!
Ето.
Знаеш, че това няма да ги спре да влязат в къщата.
Прекъсваме музикалната програма за извънредна новина.
Двама американски затворници са избягали
от строго охраняван затвор в Бейкърсфийлд, Върмонт.
Издирват се по канадско-американската граница,
където са видени за последен път.
Все още не знаем дали са преминали на канадска територия,
но властите информират, че са въоръжени и опасни.
Очаквайте още новини по темата.
Изчакай ме тук. - Не отивай.
Няма да се бавя.
Беше тъмно.
Не съм сигурен.
Чухте ли някакви шумове?
Взели са най-хубавото месо.
Това е работа на добър касапин.
Кой би могъл да е? - На границата сме.
Кой ли не минава оттук. Не се знае откъде са дошли.
Беше ни най-хубавата. Печелила е много конкурси.
Възможно ли е да е конкурент?
Трябва да се отдръпнете. - Познавам ги.
Приятен ден, миличка.
Смесен магазин
Здравей, Диан! - Здравей.
Имам и други размери в склада.
В селото обикновено е спокойно.
Разбра ли за кравата на Трамбле? - Оттам идвам.
Всичко беше в кръв.
Кой би могъл да направи подобно нещо?
Ще взема други. - Добре.
Какво казваше татко?
Право в сърцето. Опасявам се, че тази сърна ще ни излезе скъпо.
Във всеки случай стрелят добре.
Тези от града си мислят, че всичко им е позволено.
Ще им дадем да разберат.
Мисля, че някой е влизал в къщата.
Виж ти! Пак ли? - Сигурна съм.
Вратите на шкафчетата бяха отворени.
Стига, Диан. Трябва да се вземеш в ръце.
Никой не е влизал у вас.
Спря ли да ходиш на лекар?
Престани, Кармен!
Разкажи.
Понякога имам чувството, че...
Струва ми се, че е татко.
Минах през гробището сутринта.
И ти трябва да отидеш, ще ти се отрази добре.
Не, нямам сили.
Няма нищо лошо. И аз ходя понякога.
Вече се носят слухове.
Не си в позиция да ми четеш морал.
Приятна вечер!
Ще се оправиш ли? - Да.
Ще се видим скоро. - Да.
Чао. - Чао.
Какво? - А когато мъжът й разбере?
Никой не знае за нас. - Всички знаят, само той - не.
Как ще се почувства този мъж?
Пияница, който бие жени? Не бих го нарекла "мъж".
Внимавай. Не се знае на какво е способен.
Ще се погрижиш за всички незадоволени жени от селото ли?
Ако беше така, пред къщата постоянно щеше да обикаля някой.
И двете щяхте да го дебнете.
Трябва да побързаме.
Оставям ви да довършите. Починете си за утре.
Миналата година бяхте на стража, когато откриха ловния сезон.
Лош пример за детето. - Спокойно, мамче.
Не я намесвай. Тя е далече и така ни е добре.
Лека!
Знам, че не е лесно за никого, но Диан...
Става все по-зле. - Не е нужно да я провокираш.
Ако мама можеше да дойде... - Би било хубаво.
Стига да не стане като миналия път.
Да...
Какво правиш тук? - Чаках те.
Не ти ли е студено? - Топля се.
Отдавна не го бяхме виждали. Мислех, че се е изгубил.
Домъчняло му е за мен.
Вярвам ти, мамо.
За кое? - За дядо.
Навярно ни липсва много и си въобразяваме разни неща.
Или иска да ни каже нещо.
Какво? - Че е с нас.
Започваш ударно от сутринта.
Сгрява. - Не, благодаря.
Дай на мен, че след тази нощ... Той изобщо не се прибра.
Казах ти, че няма да е леко.
Какви ги вършиш? Искаш да те застрелят ли?
Хайде.
Не сме сами. - Мамо...
Върни се вкъщи.
Какво правиш тук?
Баща ти ми беше позволил да ловувам.
Когато бяхме още заедно. - Диан...
Как си? - Добре.
Друго чувам.
Имаш още багаж у дома.
Защо бързаш толкова?
И аз съм баща.
Помисли ли за мен? Заряза ме без обяснение.
Не го заслужавам.
Едно питие.
Само да поговорим.
Запази животното. Но не идвай повече тук.
Вече не си у дома си.
Ще те чакам довечера на нашето място.
Какво правиш тук?
Това все още е нашият дом.
Сестрите ти се тревожат.
Помолиха ме да дойда.
Какво е това?
Вещите на малката, които бяха останали във Флорида.
Ще ги занеса в стаята й.
Използвах да уговоря среща с нотариуса. В 14 ч.
Толкова ли е зле? - Понякога е плашещо.
Не преувеличавай. - И ти я виждаш. Говори си сама.
Гледа в една точка и вярва, че призракът на татко е в къщата.
Ами... - Да не би да го вярваш и ти?
"Аз, Рене Месие, завещавам фермата си
на ул. "Шьомен дю Боа" номер 1133 в Сент Арман, Квебек,
и всички свои авоари на моите три дъщери -
Диан, Кармен и Жюли, и на жена ми Анжел Месие.
Желая Диан Месие да управлява фермата.
Всяка от дъщерите ми може да запази къщата си."
В случай на продажба на фермата - баща ви беше категоричен по въпроса,
в договора трябва да фигурират подписите и на четирите ви.
"Завещавам ловните си пушки на своя зет -
Пиер Ларок..." - Мамицата му!
Какво още? - "На моята внучка - Сара Месие,
оставям 50 000 долара, за да продължи образованието си."
Ще се погрижа. - Г-жо Месие, не може просто да...
Приятен ден.
Както винаги - хубава бутилка в бюрото на баща ви.
Искате ли? - Аз искам.
Благодаря.
Не можа ли да дойдеш по-рано?
Флорида е далече. Дойдох за погребението.
За три дни? - Недей да ме съдиш.
Ти ме изхвърли. Заедно с багажа ми, както направи и с мъжа си.
Извинявам се.
При нотариуса се замислих... Колко ли би струвала фермата?
Не става дума за пари. - Все пак.
Близо милион и половина.
Ако си затруднена, поискай наем на мъжа си.
Диан... - Винаги сме живели тук.
Няма да си тръгна. - Нито пък аз.
С парите може да си наемете обзаведени апартаменти,
а остатъка - да използвате за нещо друго.
Не сме виждали друго. - Именно.
След случилото се не е хубаво да оставате на едно място цял живот.
Себе си ли ще ни даваш за пример?
Минаха 10 години. - Татко така и не преживя,
че ти замина с търговеца на торове. - Не беше спонтанно решение.
Бях дала на фермата каквото мога. А вие бяхте пораснали.
Той така и не се съвзе. Мислеше, че ще се върнеш.
Затова запази името ти в завещанието.
Повярвай ми, опитах се да го разубедя.
Не се учудвам. - Скапан прекъсвач!
Все нещо не работи в тази къща.
Още една причина да се продаде. - Подай ми фенерчето.
Дай ми го.
Какво правиш? Подслушваш ли? Върви си в стаята.
Какво? - Затова ли дойде?
Тя ме предизвика. Винаги се е държала така.
Има нужда от помощ. - Полудява и ще побърка и нас.
Ще се опитам да помогна, но... Никога не ме е слушала.
Изобщо не е добре. - Вината не е моя, не сме близки.
Не че не съм полагала усилия.
Помислете за фермата.
Това е най-доброто решение. - Не, изключено.
Диан няма нужда от такъв стрес.
Представяш ли си я затворена в апартамент?
По-добре да я пратим директно в лудницата.
Върви да спиш.
Няма да се бавя. Ще поговоря с баща ти.
Трябва да му дадеш шанс.
Той липсва ли ти? - През цялото време.
Искаш ли да идеш да го видиш?
Защо не му позволяваш да идва тук?
Ще помисля по въпроса.
До скоро.
Имаш ли представа накъде потегли?
Ще си взема куфара.
Аз се прибирам.
И аз.
Здравей.
Мислех, че няма да дойдеш.
Трябваше да уредим някои неща вкъщи.
Майка ти е дошла?
Новините се разпространяват бързо.
Сент Арман е малък.
Ходили сте при нотариуса?
Не те засяга. - Става дума за дъщеря ми.
Знаеш, че не искам нищо.
Но бяха близки и се питам дали баща ти е помислил за нея.
Да.
И за теб също. - Така ли?
Колекцията му от пушки.
Кармен не е била доволна.
Изруга жестоко.
Не ги искам. Може да ги задържи.
Няма да ги взема.
А ти? Как си?
Липсвате ми.
Ти ми липсваш.
Защо не позволяваш да ти помогна за кравите и за земята?
Съвсем сама си от смъртта на баща ти. Ще се поболееш.
Боже мой!
Отвращаваш ме!
Доскоро поне беше по-дискретен. - За коя се мислиш?
Мръсник! - Да не те е чукал снощи?
Стига, Диан. Успокой се!
Нещастник! Имаш прекрасна жена. Хайде.
Скъпо ще си платиш, сестричке!
Диан?
Рене?
Какво правиш тук?
Диан...
Ела. - За бога, Диан, не там.
Не сме сами вкъщи. Ела.
Не е ли малко прекалено?
Лека нощ. - Диан!
Диан?
Върви да спиш.
Не може ли да остана? - Не.
Защо ни го причиняваш?
Дай ми още време.
Може ли да спя при теб? - Да.
Мамо?
Татко?
Сара, иди си в стаята.
Какво искате? - Претърпях инцидент.
Трябва да се обадя. - Ще извикам полиция.
През нощта? Няма да дойдат навреме. - Махайте се!
Махайте се! Ела да ми помогнеш.
Какво става? - Той ще разбие всичко.
Кой? Няма никого.
Имаше един човек. Наистина имаше.
Изморена си.
Иди да си легнеш.
Вземи.
Трябва да се погрижиш за животните.
Колко е часът? - Девет.
Вече? - Ще ти помогна.
Добре.
Сара?
Кажи на учителя, че съм се успала. - Добре.
Чао! Приятен ден. - Приятен ден.
Направих го. Оставих го.
Доведе курвата си вкъщи, толкова беше пиян. Писна ми.
Диан? Мамо?
Относно Пиер...
Не избързваш ли? - Дръж здраво опашката.
Видях ви снощи. - Тихо! Стигам до шийката.
Как е той?
Не знам. - Дали ще...
Няма ли да млъкнеш? - Не се прави на безсърдечна.
Не си такава.
Ти най-добре би трябвало да ме разбереш.
Странно е да те видя тук. - Правя каквото е нужно.
Облякла си дрехи на татко. - Нямах други.
Не бях предвидила това.
Какво правиш тук? - Добро утро.
Не си ли на работа? - Не. Стачкуваме в магазина.
Здравей. - Какво е това?
Напуснах го.
Тоест оставила си му къщата си.
Много сте сурови.
Мислиш се за по-добра от нас ли?
По-късно ще се разправяме с мъжа ти.
Полицията е тук.
Дали ще се върне? - Не знам.
Затрупани сме покрай мигрантите и избягалите затворници.
Не можете да помогнете? - Не това казвам.
Но не мога да идвам всеки път, Диан. Имам си и друга работа.
Помниш ли нещо друго?
Не, аз...
Не съм сигурна.
Говореше на английски. - Половината окръг говори английски.
Разпознаваш ли ги? Това са бегълците.
Не съм сигурна. - Вие бяхте ли тук?
Когато отидох на вратата, той вече си беше тръгнал.
Трябва да си полегнеш. - Не ми казвай какво да правя!
Мога само да напиша доклад. - Защо никой никога не ми вярва?
Ще се оправите ли? - Ще се погрижим.
Приятен ден.
Нещо ново за кравата на Трамбле?
Открихме месото във фризер в Пайк Ривър.
При бивш месар със седем деца.
Какво да го правя? Децата му са били гладни.
Да... - Чао.
Чао. - Чао.
Не видях никого на вратата снощи.
Какво има, мамо? - Може би не всичко е в главата й.
Как така?
Необяснимо чувство.
Сякаш в къщата има друг човек.
Мамо, не започвай и ти.
Баба Елена също усещаше странни неща тук.
Затова я вкараха в лудницата. - Внимавай, може да си следващата.
Готови ли сте? Да се разправим с онзи.
Епидемията от бяс при енотите е преодоляна.
Избягалите американски затворници още се издирват по границата.
Според наши източници има данни,
че бегълците са преминали в Канада като нелегални мигранти.
Дано не дойде още някой тази нощ.
Така... Ще започнем от спалнята.
Добре. - Гардеробът.
Ще погледна в банята. Не знам... Прането?
Ето.
И това.
Ботуши.
Откачалки!
Отърва се.
Здравей. - Люсил...
Много време мина.
Аз съм Диан, бабо.
Люсил не е жива. Аз съм Диан, дъщерята на Анжел и Рене.
Да, няма нищо. - Разбира се.
Как си?
Защо си дошла да ме видиш?
Не знам. Не знам.
Ти си като мен, Диан.
Твърде чувствителна си. Внимавай.
Защо ми го казваш? - Защото...
Никога не си била като другите.
Баща ти непрекъснато го повтаряше.
Бедният ми Рене!
Човек не бива да надживява децата си, Диан.
Помниш, че е мъртъв?
Да, автомобилна катастрофа.
Защото искал да избегне някакъв пуст сръндак.
Така и не разбрах защо майка ти го остави.
Нито пък аз.
Понякога той идва при мен.
А при теб?
Не си длъжна да ми отговаряш.
Но дъщеря ти никога не идва да ме види.
Нямаш ли нейна снимка?
Тъй като ковчегът беше затворен... - Не!
Татко почина. Татко почина! - Почакай!
Диан! Диан, почакай!
Какво обичате?
Сара...
Диан! - Къде е дъщеря ми?
Искам да я видя. - По стаите!
Сара! - Но какво...
Мамка му! - Не!
Махай се! - Хайде, идвай!
Тръгвай! - Пусни я!
Кармен, не! - Тръгвай!
Вал!
Ставай!
Остани!
Заслужаваш повече.
Ако се доближиш до нея, ще ви убия и двете.
Сара?
Сара.
Сара? Недей. Не ми го причинявай.
Сара?
Сара!
Защо постъпвате така с мен?
Сара!
Какво прави там?
Боже!
Елате.
Сара!
Диан? - Сара!
Диан!
Тук сме.
Тук съм, Диан.
Какво искате?
Успокой се.
Какво правите тук? - Искаме да ти помогнем.
Вървете си.
Искам да видя дъщеря си.
Къде е тя?
Не мога да я намеря.
Сара е мъртва, Диан. И двамата загинаха в катастрофата.
Не може да бъде.
Не е възможно. Тя е с мен през цялото време.
Успокой се. Свали пушката.
Бегълците и онези, които блъскат по вратата, това сте вие.
Нали? Искате да ме побъркате.
Не, смесваш всичко. - Махайте се!
Успокой се.
Ще те заведем вкъщи.
Свали я.
Мамо, добре ли си?
Добре ли си? - Не се тревожете за мен.
Какво ще правим? - Нищо.
Няма да казваме на никого.
И ще се погрижим за нея.
Ще видим кога ще се събуди.
Добре че дойде. - Останете да спите тук.
Мамо, ще легнеш в моята стая. - А аз - на дивана.
Свикнала съм.
Беше време да го изгоним. - Направи каквото е нужно.
Как успявате? - Ами... не е същото.
Изневярата си е изневяра.
Не започвайте.
Жюли?
На Флорида й изтече времето. Ще остана с вас.
Прави сте за продажбата на фермата.
Диан ще се чувства най-добре тук.
Сара?
Сара!
Почакай.
На кого говориш? - Ела с мен.
Кой е тук? - Има човек в къщата.
Къде? Няма никого. - Внимавай.
Да ви вземат мътните! - Да, да.
Това е всичко засега. Но ще дойдете и в участъка за показания.
Странно. Винаги съм имала чувството, че премълчавате нещо.
Семейни истории.
Приятен ден! - Благодарим.
Щях да забравя. Бегълците са били арестувани вчера при Лакол.
Няма за какво да се тревожите. - Добре.
Къде отиваш? - Да нахраня кравите.
Не искаш ли да поговорим?
Тук ли си?
Сара?
Всичко ще е наред, мамо. - Знам.
Много те обичам.
Не се тревожи за мен, ще се оправя.
Извинявай.
Преводач ГЕРГАНА ЦЕЛОВСКА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО