Downloaded from YTS.MX
„MINDEN EMBER SZABADNAK ÉS EGYENLŐNEK SZÜLETIK.
Official YIFY movies site: YTS.MX
AZUTÁN CSAK MAGUKRA SZÁMÍTHATNAK.”
Hé!
Mi van?
Tudod, miért kezdődnek dobpergéssel a reggae dalok?
Tényleg erről akarsz beszélgetni?
Nem akarod tudni?
Mondd, ha annyira akarod!
A dobpergés a Babilon falát leromboló ágyúk hangját idézi.
Mi az a Babilon?
Egy kapitalizmustól és korrupciótól rohadó város.
Majd én elintézem őket!
Ez meg mit csinál?
A rohadék! Indíts!
Francba!
AZ ARANY ILLATA
BREUIL & FIA CHARTRES-BAN AZ ELSŐK
A nevem Daniel Sauveur.
Chartres-ban, Közép-Franciaországban születtem.
A semmi közepén.
Anyámnak egy álma volt.
Hogy rálásson a katedrálisra.
Bár nem volt közel, de apa, mielőtt meghalt, megadta ezt neki.
Breuil-ék ezt is elvették.
Ők a város leggazdagabb családja.
Apától fiúig.
A ti városotokban is vannak ilyenek. Akik eltaposnak.
Pedig nem direkt csinálják.
Hamar megtanultam, hogy ha jó kilátásra vágysz,
furakodnod kell. Főleg ha Breuil-éket akarod túlszárnyalni.
Elkezdtem megfigyelni őket, hogy megértsem a sikerük titkát.
- Pedig ezen nincs is mit megérteni. - Üdv!
- Drukkolok. - Kösz!
Van, aki ilyennek születik, van, aki pedig nem. Ennyire egyszerű.
Az édesanyja már várja.
Chartres-ban van a Breuil & Fia, és sokkal lejjebb mindenki más.
Szerdánként Breuil itt evett a fiával, Patrickkal. Az a kissrác az ott.
Nem hiszem, hogy tudja, de egy általános iskolába jártunk.
- Két kávé a négyes asztalhoz! - Két kezem van!
- Ő Bácsi. - Viszem a borjút!
- Apám legjobb barátja. - Rajta!
A gondviselőnk.
- A kölyök? - Passz.
Szerdánként vele voltam a Beaux Arts-ban, a Michelin-csillagos étteremben.
- Mondtam, hogy maradj a konyhában! - Bácsi!
- Nézd azt a nőt a 25-ös asztalnál! - Mrs. Breuil-t?
Egymás után két szerdán is itt hagyta a táskáját.
- Na és? - Van egy tervem.
Mrs. Breuil! Ott hagyta a táskáját.
- Köszönöm szépen! Ezt rakd csak el! - Anya!
Tessék!
Chartres-ban hamar megtanulja az ember.
Breuil mindig nyer.
Az emberek egyszer csak márkákról kezdték el elnevezni a gyereküket.
Ezért lett a legjobb barátom neve Scania.
Mint a kamion. Ő is rühellte Breuil-éket.
Az apja kamionsofőrként dolgozott náluk. Alig látta őt.
Amikor apám meghalt, pár gyerek elkezdett fattyúnak hívni.
Scania mindig ellátta a bajukat. Ezért mindent megosztok vele. Fifti-fifti.
Szevasz!
Később megesküdtünk, hogy sosem fogunk Breuil-éknek dolgozni.
Saját vállalkozásunk lett.
GYORSFUTÁR
Egész jól bejött.
Rendben, tesó?
De sajnos minden út hozzájuk vezet.
Kibaszott Breuil & Fia!
Végül mi is nekik kezdtünk el dolgozni.
Nem is keveset.
Tőlünk származik a bevételetek 90%-a.
Sajnos ilyen a gazdasági függőség.
Add csak ide!
A gazdasági függőség az, amikor túl sokat üzletelsz egy ügyféllel.
- Ami nem jó dolog. - Menjünk!
Elég!
Tűnés!
Más ügyfelünk nem volt, és tartoztunk a banknak.
Főtt a fejünk.
Meg voltunk lőve.
Scania ezért sofőri állást vállalt náluk.
Én még három hónapig húztam, de kellett a pénz.
Ti meg mit csináltok? Vége a cigiszünetnek. Kérem!
Ő az.
Ő lenne az?
Daniel Sauveur.
- Szólíts főnöknek! - Oké, főnök.
Mesélte a barátod, hogy működnek a dolgok?
Tessék?
A lényeg, hogy szabad kezem van, kit veszek fel és kit rúgok ki.
Hat hónapos szerződést kapsz.
Utána az idősebb Breuil 900 eurós végkielégítést fizet neked.
Nem lehetséges semmilyen kompromisszum?
Ez a törvény. De ne örülj!
A bónuszt ideadod nekem készpénzben.
- Felét most, felét a végén. - Mi?
Különben még a próbaidőd alatt kirúglak. Fizess és maradhatsz!
Később is fele az elején, fele a végén.
De most nincs nálam 450 euró. Semmim sincs.
A haverod azt mondta, elintézi.
Kösz!
- Miért adsz pénzt ennek a görénynek? - Mert így lesz melód.
Így az egész város után Breuil-ék engem is megkaparintottak.
A helyiek számára előrelépés, hogy itt dolgozhatnak. Büszkék a munkájukra.
A párizsi luxust terjeszthetik világszerte.
A francia szellem esszenciáját.
Givenchy, Dior, Saint Laurent.
Az egész hóbelevanc. De biztos értitek.
Valójában a luxusmárkák nagy tömbökben küldik a parfümöket Breuil-höz,
és mi rakjuk őket üvegekbe, dobozokba és raklapokra.
Azután nagy cégekhez szállítjuk őket világszerte.
Az amerikai luxusmárka, a Colin Brown termékeinél kezdtem minőségellenőrként.
Nekik vannak a fekete-fehér reklámjaik a farmeros emberekkel.
Láttam, ahogy felvonulnak.
Ott volt nyilván a CB Gold.
A CB X-treme a technóklubos reklámmal.
A CB Green a környezetvédőknek.
Még a CB Redet is láttam, ami a kondis srácok kedvence volt.
Azt hiszitek, viccelek? Hát nem!
Elnézést!
Mi történt?
Elpatkolt az öreg.
Breuil?
Én nem bántam, hogy eggyel kevesebb Breuil volt a világon.
De Breuil mindig nyer.
A velem egykorú kis Patrick lett a főnök, pedig semmivel sem érdemelte ki.
Előtte fényes jövő állt, előttem semmilyen sem.
Mégis akkor változott meg minden számomra.
Béatrice Breuil vagyok, Patrick neje.
Ezzel az ajándékkal ünnepeljük, hogy ő lett a cégvezető.
Bois d'Argent. Nagyon modern.
- Üdv! - Helló!
- A család ajándéka. - Köszönöm!
Mondd csak, Daniel, mi újság a parfümökkel? A fiú jobb, mint az apja?
Nem is tudom.
Agyonhajszolnak téged.
Igen, kimerítő munka.
Tudod, mit hallottunk anyáddal a tegnap esti hírekben?
Néhány liter parfümkoncentrátum ugyanannyit érhet, mint egy kiló arany.
Annyi pénzért már lehet is jó illatod.
Egy kis víz és némi viráglé, és máris 30 000-et ér.
Olyan nagyra vannak magukkal.
COLIN BROWN GOLD 79 EURÓ
X-TREME 99 EURÓ
A TE ELADÁSI ÁRAD - 50 EURÓ
ÉRDEKELNE A COLIN BROWN!
Napok óta figyelem őket, Scania.
Egyféleképpen nem riasztanak be a dobozok a kapunál.
Egy rakat pénzt kereshetnénk.
Elég ebből a baromságból!
Egy üveggel eladtam a neten, és kerestem vele 50 eurót. Kész aranybánya!
Mi vesztenivalónk van? Szállj be te is!
És mi lesz Kowalskival?
A kis polák fog elvezetni minket a kincshez.
- Elintézem őt. - Hagyjál már!
Nem értékeled eléggé az ötletemet.
Helló, Patrick!
Jacques-Yves! Örülök, hogy eljött. Sokat jelentett volna apámnak.
Legyen csak büszke! Armand igazi úttörő volt.
Köszönöm!
De ez most ne álljon az utunkba, hisz úgyis többet fogunk találkozni.
- Igen? - Időnként benézek majd.
Hogy a termékek ugyanolyan bánásmódban részesülnek-e.
Hadd mutassam be Béatrice-t!
Béa!
A nejem. Jacques-Yves Rousseau a Colin Browntól.
Nagyon örülök.
- Örvendek! - És…
Brice Nougarolis, VIP Parfüm.
Igen, a webáruház. Tudjuk, ki maga.
Főnök! Az egyik polákja áthajtott a targoncájával az egyik dobozomon.
- Polák? - Igen.
Na ácsi!
- Az egyik polákom? - Igen.
Tudod, mit, Sauveur?
Mostantól nem a polákjaim intézik a szemetet,
hanem te, kis francia segítőm.
Kezdheted is! Dobd ezt ki!
Ahogy David Douillet mondaná: a hülyeség olyan, mint a dzsúdó.
Faszkalap!
Az ellenfél erősségére kell játszani.
- Sauveur? - Igen.
Tényleg faszkalap.
Helló! A hulladékégetőbe megyek.
- Mehetsz. - Kösz!
Az irodai dolgozók
sokszor tollat visznek haza a gyereknek, hogy tudjon mivel rajzolni.
Azzal nincs bajotok, igaz?
Mi a parfümiparban dolgozunk, és nincs gyerekünk.
Egyre megy.
Hat hónap alatt fejenként tízezret kerestünk online.
Segíthettem Bácsinak és anyának. Scania pedig vett nekem egy Rolexet.
Hogy ityeg?
Helló! Hahó!
Baszódj meg!
Meghívhatom egy italra?
Jól van. Két mojitót!
- Kettőt? Oké. - Kösz!
Törzsvendég vagyok.
Hogyhogy nem láttam még errefelé?
- Most költöztem vissza Chartres-ba. - Valóban?
Inkább az a jellemző, hogy elköltöznek innen.
Miért jött vissza?
- Munka. - Parfümbiznisz?
Tipikus.
- Engem is. - Igen?
- Igen. - Kinek?
Kinek dolgozom? Magamnak. Alapítottam egy kis startupcéget.
Luxusmárkákat kínálok akciósan.
Egyelőre. Ki tudja, később mi lesz.
Mondhatni, exponenciális a növekedésünk.
Először a B2B-értékesítést céloztuk meg,
hogy aztán a B2C-re térjünk át, ezért rögtön az USA felé fordultunk.
Aztán gondoltuk, hogy középtávon miért ne áraszthatnánk el a metaverzumot,
közvetlenül az interneten is, a periférikus, másodlagos univerzumokban.
Szóval most próbálunk…
Néha kell egy kis szünet. Bulizgatunk a haverokkal.
Kieresztjük a gőzt.
Most szerváltunk hárommilliót a barátommal. Ő az ott.
Nem túl jó táncos,
de most vett magának kecót másfél milláért az Opálparton.
Készpénzben pengette ki.
Vagyunk egy csomóan az inkubátorban.
Afféle modern kori aranyifjak, csak fegyverek nélkül.
De úgy éreztük, hogy kezdünk besokallni.
Kockázatos. Jobb elkerülni. Na, mit gondol?
- Mit mond? - Mire?
Hétfő este nyolckor vacsora a Beaux Arts-ban?
Nem.
- Fél kilenckor? Akkor kicsit később? - Köszi!
- Hé! - Ez egy Rolex? Hadd nézzem!
Anyámtól kaptam születésnapomra.
- Add ide vagy repülsz! - Ne!
Már két napja várok. Hol az 500 euróm?
Holnap kifizetem.
Nem hitelezek.
Lássuk! Tökéletes!
Jó, hogy téged neveztelek ki szemétfelelősnek.
Illik hozzád a szemét.
Folytasd!
Rohadék.
HAMIS TERMÉKEK
Mi van?
JELENTETTÉK A PROFILODAT
Szemetek!
Daniel?
Faszom!
Daniel?
Igen?
- Gyere le! - Oké.
Fayard hadnagy, állami rendőrség. A vámhivatal riasztott minket.
Vámhivatal?
De én sosem léptem át a határon. Szerintem rossz címre jöttek.
Van számítógéped?
Nincs.
Hol dolgozol, Daniel?
- A Breuil-üzemben. - Breuil-nél?
Ez semmit sem jelent. Az egész város parfümben utazik.
Ki beszélt parfümről?
Azt kérdezte, Breuil-nél dolgozom-e. Ezért említettem a parfümöt.
Ismerős a lebonplan.fr?
Hát ezért… Jól van. Ez nagyon…
Az ifjabb Breuil vette át a cég irányítását,
a kedves felesége pedig minden dolgozónak adott egy üveggel.
Mivel én nem használom azt az illatot,
gondoltam, eladom az interneten.
El is kelt 50 euróért.
Aztán elmeséltem a barátaimnak,
és mindenki velem akarta eladatni az övét.
De csak ennyiből állt a dolog.
Nem akartam üzleti tevékenységet folytatni.
Ezért láthattak több eladást is.
- Online? - Igen.
Gép nélkül?
Igen, kaptam kölcsön egy számítógépet hozzá.
- Sosem volt nekünk. - Igen.
Vehetnénk egyet vásárolgatásra.
Hamisított áru eladásáért öt év jár.
És 375 000 eurós bírság.
Szót fogadok.
- Nem hívhatlak. A zsaruk lehallgatnak. - Te meg miről beszélsz?
Tegnap átkutatták a házat.
Tudnak a netes bizniszről. Itt a vége.
- Mihez kezdjek a megmaradt 200 üveggel? - Nem tudom, de majd kitalálom.
Kell a pénz. El kell költöznöm anyámtól. Nem akarom, hogy belekeveredjen ebbe.
- Ott jön Kowalski. - Menj!
Szabad!
Nem jelentkezett be hozzám, Mr. Sauveur.
Tudja a nevem? Rákeresett?
- Én vagyok a HR-vezető. - Ja, persze.
- Foglaljon helyet! - Köszönöm!
Furcsa, hogy korábban még nem futottunk össze itt.
Hol dolgozott ezelőtt?
A párizsi irodában. Aztán Mr. Breuil idehívott ügyvezető igazgatónak.
Aha, ügyvezetőnek, értem.
- Gratulálok! - Köszönöm!
Másik fickóval ment haza?
- Ezt hagyjuk! - Igen?
- Igen. - Jó.
Még valami?
Nem, csak tiszta vizet akartam önteni a pohárba.
- Semmi szükség rá. - De, mert ez az egész internetes dolog…
Részeg voltam, azt sem tudtam, mit beszélek.
Számítógépem sincs.
Értelmetlen és nevetséges volt az egész. Szóval elnézést szerettem volna kérni.
Az ivástól túlozni szokott az ember.
- Érti, hogy… - Nem igazán.
Öt perc múlva értekezletem lesz. Mindent megbeszéltünk.
Még lesz alkalmunk megbeszélni a fejlődését.
Rendben.
Egy utolsó kérdésem lenne. Áll még a vacsora?
Nem.
- Nem? - Nem.
- Nem keverem a munkát a magánélettel. - Mert munkás vagyok?
Ezt nem mondtam.
Azért fáj egy kicsit. De hozzászokik az ember.
- Nyolcra érted megyek. - Mit művel?
- Vacsorázzon velem! - Megőrült?
- Csak bekapunk valamit. - Majd látjuk. De ezt fejezze be!
- Igen? - Tűnés!
- Akkor majd meglátjuk. - Menjen már!
Legutóbb sem etted meg, ott maradt a hűtőben.
Jó napot!
Hölgyeim és uraim, Apple-termékek kaphatóak!
iPhone, iPad, a legjobb Apple-csomagok, minden elérhető!
Luxusórát és luxusszemüveget tessék!
Harminc euró. Ennyiért nem drága.
Francia luxustermék.
Vegyék-vigyék a legújabb iPhone-t!
- Neked adom 350 euróért. - Legalább eredeti?
Háromszázötven euró.
Csak 300-am van.
Rendben, jó lesz a 300 is.
Szép napot! Egyáltalán nem drága!
Uram, ez itt biztosan igazi!
Apple-terméket tessék!
- Elszaladok a kocsihoz. - iPad! iPhone!
Vegyék-vigyék! Tetszik valami, uram?
APPLE STORE PÁRIZSI OPERA
- Szaglászgatunk? - Ne a fogamat!
- Ki vagy, te kis rohadék? - Ne!
- Szólj 30 másodperc múlva! - Mikor kezdjek el számolni?
Mindjárt meglóg a szemét!
Álljatok már le! Van 200 parfümöm. Száz eurót ér egy.
Ha ötvenért adjátok is jól jártok.
Miért hinnék neked?
Luxustermékekről van szó. Colin Brownok!
- Ezt miért nem mondtad eddig? - Most szólsz?
- Nem mertem. - Állj fel! Nézzenek oda!
Így cseréltem le az internetet Titou-ra és Raoulra.
El kell ismerni, a helyi terméknél nincs jobb.
Jól van.
Legyen 50% minden hónap végén!
Most csinálunk ilyet először, főnök.
- Először. - Igen.
Elvisztek 15 egységet tízszer egy héten.
Az havi 600 egység, darabonként 60 euróért.
Tehát az én részem 18 000.
Nem 60-ért adunk egy egységet, főnök.
Igazi seggfej vagy, Sauveur.
Igaz-e?
Mit csinálsz?
Akkor holnap.
Baszki, holnap!
Ne aggódj!
- Ki az? - Mi vagyunk.
Kijön a pénzért.
Ne itt kint!
Nem gondoltam volna, hogy tudtok takarékoskodni.
- Seggfej! - Gyere csak!
Várj! Daniel! Nyugi! Állj le!
Baszki, eltört!
- Ezért sittre kerültök. - Kuss!
Scania kuzinja a tb-szervnél dolgozik.
Érdekelte a rövid távú szerződésed. Hívd fel!
- Jó. - Elmondod, hogy szerinted sincs rendben.
- Tessék! - Jól van na!
- Megvan? - Igen.
Itt egy fél évre szóló rokkantsági érelem. Ezt kérem vissza!
Az enyém volt, kár vitázni.
Ez az!
Tartsd a szádat! Mi folytatjuk a bizniszt.
Az istenit!
Míg Breuil Kowalski helyettesét kereste, szabad volt a pálya.
Növeltük az intenzitást. Annyira, hogy a srácok a piacon…
Szerválj egy Kangoot! Mi ez?
…alig bírták a tempót.
A BEAUX ARTS
Sikerült elköltöznöm anyámtól,
és saját házat tudtam bérelni Croix-Bonnard-ban,
ahol a Kozmetika-völgy vezetői élnek.
Hogy tetszik, Mr. Sauveur? A berendezés vadiúj.
- Minden rendben van vele? - A legnagyobb rendben.
- Remek. - A papírokkal is?
- Abszolút. - Kellemes nyaralást!
Itt jól elleszel, ugye?
Breuil-re!
Tehát a robotizált leltárrendszer lényege,
hogy a robotok a dobozokat ellenőrzik, de a tartalmukat nem?
Ahogy mondja, Ms. Van Stratten.
- A termékek egy részét nem ellenőrizzük. - A teljes készlet 1,1%-át.
- Az nem jelentős. - Nem?
Az 1,1% sok az általunk kezelt óriási mennyiséget tekintve.
Ha versenyben akarunk maradni, vagy esetleg tovább menni,
és megnyerni azt, még többet árut és még gyorsabban kell mozgatnunk.
Szóval csak nekem szúrt szemet,
hogy az általunk kezelt négy és fél millió parfüm 1,1%-a
kétmillió eurónyi ellenőrizetlen parfümöt jelent.
Kétszázmilliónyit viszont ellenőrzünk.
Stéphane-nak igaza van. Az innováció fontos a cég számára.
Engedélyt adok. Köszönöm mindenkinek!
Mi köszönjük!
Kezdesz belerázódni?
Engedélyeztem egy leltárdigitalizációs projektet.
Lehetővé teszi a növekedésünket.
Szóval igen.
Kérdezni akartam valamit, csak vártam, hogy…
Hogy?
Mindig is tudtam, hogy nem cégvezetésre termettél.
Hogy inkább az apád erőltette.
Mi a kérdésed?
A minap a Beaux Arts-ban Bruce Nougarolis elgondolkodtatott.
Nougarolis?
Mi a francot keresett ott?
Akciós parfümöt árul. Apa utálta az ilyesmit.
Övé a legnagyobb európai webáruház.
- Én is áruljak online? - Komolyan mondom.
És?
Azt mondta, bármit megadna, hogy a helyedben lehessen,
és egy ekkora hajót kormányozhasson, vagy mi.
Nem értem. Miről van most szó?
Szerintem megvásárolná a Breuil-t.
Apa és nagyapa cégét?
Az apád meghalt. A nagyapád még régebben.
És utána mit csinálnánk?
Amit szeretnénk.
Apád mindig a terveid útjában állt.
De ennek most vége. Add csak el!
Nem érted? Erre van szükségünk.
Újjászületésre.
Hogy valami szülessen?
Mondjuk gyerekünk?
- Minden oda van írva? - Igen.
- Sauveur! - Üdv!
- Hogy van? - Mi folyik itt?
Jó hírem van. A munkáját egy üzembiztos szkenner veszi át,
ami fáradhatatlanul ellenőrzi a termékeket.
Én sem fáradok el, élvezem ezt.
Ezt a múltkori beszélgetésen is mondtam.
Jellemző. Először panaszkodnak, aztán gondolkodnak.
Kowalski munkaképtelenné vált.
Lablonde fogja őt helyettesíteni, akinek maga lesz a helyettese.
Előléptetjük magát.
A HR nem is szólt erről. Kötelező elfogadnom?
A fejesek döntöttek róla.
- Breuil? - Patrick.
- Kibaszott Breuil! - Tessék?
Több mint 100 000 új munkahely jött létre az országban.
- Hova mész? - A hulladékégetőbe. Tele a szeméttároló.
Ülj vissza!
Miért?
Helyettes lettél. A szemetet a raktárosok intézik.
Nem várom meg, míg felfekvéses lesz a fenekem.
- Tudnék segíteni. - De nem kell.
- Ismered a kollektív szerződést? - Igen.
Ott ülni nemcsak jogod van, hanem ez a kötelességed is.
Tudod, hányan kerültek a rendőrbot rosszabbik végére csakis miattad?
Ne szúrd el ezt nekünk, jó?
- Rendben. - Ülj le szépen!
…a felvételtől való félelem pedig…
Csak azért mentem el a párizsi képzésre, mert megkért rá.
Mégis inkább egy idiótának adta az állást.
Stéphane nem idióta.
Magasan képzett. Öt évet húzott le a magánértékesítés.com-nál.
A munkatársaként sokat tanulhatna tőle.
- Tanulhatnék? - Virginie!
Ez egy vezetői döntés.
A vezetésről akar beszélni?
Megkérdezem, amit tőlem is kérdeztek a képzés során.
Figyeljen!
Kit venne fel inkább a cégéhez?
A szorgalmas okost, a lusta okost, a szorgalmas idiótát vagy a lusta idiótát?
A szorgalmas idiótát. Ő okozza a legtöbb bajt.
Képzelje el, hogy ennél a cégnél
az idióta irányít!
Stéphane-ról van szó?
Hova-hova, Sauveur?
Hogy a faszba csinálják?
MA ESTE? VIRGINIE VAN STRATTEN
CSOMAGOLÁSI DÍJ BREUIL & FIA
VIP-PARFÜM.COM
Ő az, Gégével.
Mattrészeg a kicsike.
Ezt ne említsd, amikor odajössz!
Nálad van a pezsgő?
Megyek.
Jó estét!
Üdv!
Nem tudta megállni.
Hogy ne jöjjön ide.
Hogy van?
Remekül.
- Egy képzett embert nevezett ki. - Az mit jelent?
Hülye vagyok, nem számítottam rá. Pedig mindent jól csináltam.
Ha valaki megígér valamit, én elhiszem. Pedig mit sem ér az ígéret.
Palira vesznek. Mint most engem.
Ezt nem értem. Mit akar ezzel mondani?
Breuil ügyvezető igazgatónak akart kinevezni.
- Igen, ezt mondta. - Tessék!
Breuil úgy döntött, hogy mást nevez ki ügyvezetőnek.
Mert micsoda Breuil? Egy seggfej.
Minden Breuil egy szemétláda.
- Ugyan! - Én tényleg…
Beszélgessünk inkább odakint!
Sajnálom.
Nem volt valami jó első randi.
Második.
Bár az első sem volt túl sikeres.
Mi az?
Nem akar bosszút állni?
Mégis hogy?
De ha megtehetné?
Őszintén?
Megtenném.
Megcsókolhatom?
Hogy jön ez ide?
Csak mert nagy kockázatot készülök vállalni maga miatt.
Mindent elmondtam neki. Tudtam, hogy ezt kell tennem.
Bajnoki megérzés.
Várjunk csak! Azok a vonalkódolvasók hogy ellenőrzik a dobozban lévő üvegeket?
A tárolót ellenőrzik.
- Mit? - A dobozt.
Nem számolják meg az üvegeket?
Breuil-nek csak a gyorsaság számít.
Ez egy 27 dobozos raklap.
Figyelj!
Egy megrendeléshez vagy fogunk egy egész dobozt,
vagy kivesszük, ami kell egy dobozból a raklap tetejéről.
Mivel csak a dobozt szkenneljük be, a rendszer enged egyfajta hibahatárt.
Ez a hibahatár 1,1%.
Jól figyelj! Zseniális.
Ha 1,1%-nál kevesebbet veszünk ki a készletből,
a rendszer nem jelez hibát és nem figyelmeztet.
Az 1,1% milliókat jelent, ami csakis ránk vár.
Két és fél milliót. Ami 50 000 üveg.
- Annyit nem tudunk elemelni. - Miért?
Ötvenezer üveg… Az már kész rablás, fiam.
Meg se kottyanna Breuil-nek. Nem kapnak el. Kérem a jegyzetfüzetet!
Tíz ember kell. Egy csapat.
Hogy szerzel annyit? Én vagyok ott az egyetlen barátod.
Először meg kéne ismerni őket.
Virginie-nek az a munkája, hogy embereket toborozzon.
De nem arra, hogy meglopják a főnöküket.
Szerinted sokan utasítanának vissza egyhavi plusz fizut?
Ráadásul minden hónapban.
Mindig is meg akartunk leckéztetni Breuil-éket.
Most két és fél milliós leckét kapnának.
Hülyék lennénk nem kiszívni belőlük az utolsó centet is.
Lehet róla szó.
Meg kell győznünk tíz embert.
- Jól van. - Ez az!
Bennük bízhatunk.
Lablonde-ot biztos nem vesszük be.
- Teljességgel kizárt. - Pedig muszáj lesz.
Virginie megtanította,
hogy 26 millió francia dolgozóból 800 000 buddhista.
Az semmi. A buddhistákról sosem hall az ember.
Bár kétszer annyian vannak,
mint a szakszervezetisek, akik állandóan zargatnak.
Ennyire bosszantóak tudnak lenni.
Szóval ha a Breuil-szakszervezet előállna egy egyhetes sztrájkkal,
még több pénzt veszítenénk, mint Breuil.
Tényleg szükségünk volt Lablonde-ra. Ő volt a cég szakszervezeti képviselője.
- Konicsiva, Morimoto-szan! - Konicsiva!
Ahogy Japánban mondják: „A lyukas tetőt sosem kíméli az eső.”
Szóval mindennek precízen kellett működnie.
Csak be kellett csempésznem egy nagy megrendelés másolatát
az előkészítendő megrendelések közé. Így ni!
Ráfoghattuk, hogy nyomtatási hiba történt.
Bárkivel előfordulhat.
Mr. Lablonde! Ő a raktárvezető. Imádom!
A raklap feldolgozásának minden részfolyamatánál kellett egy ember.
Először Lablonde eldönti, ki melyik rendelést készíti elő.
Remek csapat!
Ő Annie Boss, ellenőr. Gondoskodik róla, hogy a lista a megfelelő kézbe kerüljön.
Frank Schumi, a targoncások Schumacherje.
Tízszer mértem le az idejüket. Ő a leggyorsabb.
Ő emeli le a legfelső raklapokat, amikhez sosem nyúlunk.
Íme! Minden automatizált.
Rendelés-előkészítés.
A barátainkkal.
A Seko ikrek.
Fabrice és Fabien. A rugalmasságukról ismertek.
Ők veszik ki a cuccot a raklap aljáról,
hogy minél később derüljön ki, hogy hiányoznak termékek.
A biztonságiak könnyen észreveszik,
ha két egyforma rendelést készítenek elő egyszerre,
mivel sosem fordul elő ilyesmi.
Az őröket nehéz lefizetni. Egy magáncég hetente cseréli őket.
Itt jön a képbe Yasmina és Déborah.
Yasmina nézi át a terméklistát A-tól Z-ig.
Déborah pedig Z-től A-ig.
A monitor előtt ülők sem értik, és én sem. Ez azt jelentheti, hogy működik.
Itt Mickaël éppen egy A4-es lapot csúsztat két doboz közé.
A kamionosok és a rakodómunkások nem mehetnek be a raktárba.
Ez a jel, hogy követni kell az eltérítendő raklapot.
Nézzük csak!
Nézzék!
Most kezd forogni.
- Kész is! - Igen.
És itt is van! Huszonhét doboz, 72 üveg. Ki lehet számolni, mennyi az annyi.
- Lablonde útnak engedi. - Jó.
Mourad, a rakodómunkás pedig a megfelelő kamion felé tereli.
Majd én hozom.
Utána a sofőrünk jön.
Őt már ismeritek.
A számok nyelvén összefoglalva: hetente kétszer 1944 üveget csíptünk meg.
A piacon ez havi 380 000 eurót jelentett.
Eljössz ma este?
Nem vagyok társasági ember.
Nem az a munkád lényege?
Teljesen más a kettő.
Mégsem akarod?
- Hagyd ezt, Sauveur! - Miért?
Csak elővigyázatos vagyok.
- Nem tudjuk, mi lesz a vége. - Dehogynem.
Megkopasztjuk az ifjabb Breuil-t.
Nem arra gondolok. Utána.
Utána…
Utána fogjuk a pénzt, lelépünk, a többi pedig majd alakul.
Hisz alig ismersz.
Eleget tudok rólad.
Szerinted egy raktáros megér nekem annyit?
Igen.
Nem?
De.
Akkor jó.
Várnak rám.
Ha valaki olyan vállalkozást akarna indítani, mint az enyém,
érdemes gondolni a helyre.
Mert heti két raklapnyi termés bizony sok helyet foglal.
Valamint fontos a csapatra is odafigyelni.
Mert a legrosszabb gazdag ember az, aki régen szegény volt.
Az első fizetés után a csapattagok baromságcunamit indítottak el.
Nem is akármekkorát.
Schumi főzőleckéket akart venni a Beaux Arts séfjétől.
Helló, Daniel!
Egy Michelin-csillagos séf óradíja 300 euró.
A kriptovalutában van a nagy pénz. El kell kapni a seggfejeket!
Lablonde, a kozmetikumokkal suttogó pedig lóversenyekre szeretett fogadni.
Mi újság, Daniel? Kérlek, most ne csak 200 eurós bankjegyeket adj!
A bukik vitték el minden pénzét.
A tippeket a szakszervezetis haverjaitól kapta.
A kávézóban nem szeretik.
Esténként Mickaël pedig a Pharaonban iszogatott az unokatestvérével, Yonival,
akinek az a zseniális ötlete támadt, hogy egy vadiúj Audival megy munkába.
Csak a barátaim. Mindjárt mennek is.
Egyvalamitől nagyon bepöccentem.
Nem rakom ki.
Yasmina és Déborah sztorijai arról, hogy az Avenue Montaigne-on vásárolgatnak.
Ezúttal úgy döntöttem, cselekszem és megveszem a szomszédom házát.
- Megjött a Mikulás! Kéne zsé. - Azonnal adom az utánpótlást.
Annyi pénzt költhettek, amennyit akartak, de csak észrevétlenül.
Minek vesznek ennyi szarságot?
Bolondok mind.
Péntekenként Scaniával mindenkit kifizettünk.
Mennyire van tele? Csomó pénzt elvisznek azok az idióták.
- Pénteken elszabadult a pokol. - Zárd be!
Kérem a részemet!
Ez már döfi!
- Ötven euró, emberek! - De csak mert csinos.
Jól van, köszönöm!
- Kettőt? - Aha.
Nem érdekli? Kettőt ötvenért.
Minőségi parfüm olcsón! Ötven euró!
Na ne, már megint!
Kettő ötven euróért. Kérem szépen!
Egészségünkre!
Halló?
Mi mindent megteszünk.
De túl nagy a tempó. Nem bírjuk.
Kedden Moulins, szerdán Mâcon,
csütörtökön Montbéliard, pénteken Montargis, szombaton Montviers. Mi legyen?
Folytassátok az „N” betűvel kezdődő városokkal!
Elértük a határainkat. De ez senkit sem zavart.
Csak a pénteki buli érdekelte őket.
Csak az járt a fejemben, hogy még előrébb jussak.
És a megoldás az ölembe pottyant.
Jézus.
A csodagyerek.
Jesus Yasmina féltestvére volt, és orgiákon vett részt.
Kalandozásai során összebarátkozott két üzletvezetővel a Bergamini boltokból,
- ami az olasz Sephora. Újak a piacon. - Havonta, készpénzben.
Arra is rábeszélte őket, hogy csatlakozzanak hozzám.
Új rendszerre volt szükség.
Meg kellett oldani a tárolást. Scaniának viszont mindenre volt egy unokatestvére.
- Hali! - Szia!
- Egy csóró tejtermelő volt. - Helló!
Megunta, hogy azt eszi, amit levadászik, ezért kibérelte ezt a pajtát.
- Na? - Tökéletes.
Kizárólag mi tudtuk Scaniával, hogy hol a készlet. Így volt a legjobb.
Csak saját kamion kellett a szállításhoz, szóval feltörtem a malacperselyemet.
Ez a legolcsóbb. Gyere!
Menj már!
Eladtam a teljes készletemet a Bergamininek, mint a többi helyi cég.
20%-kal olcsóbban, mint Breuil.
Tapie mondta, hogy az első milliót a legnehezebb megszerezni.
Hát, nekünk nem volt az.
Fenékig!
Az adómentes túlóra Franciaországát testesítettük meg.
Ugyan ki szeretne véget vetni ennek?
Béa?
Béa!
Mi az?
- Nagy baj van. - Micsoda?
Tegnap aláírtam az előszerződést Nougarolisszal.
Utána felhívtalak.
- Én vagyok az. - Igen?
Most mentek el.
Mindent lefixáltatok?
Már csak a számviteli audit és a készletleltár van hátra.
Egy hónap és pont kerül a végére.
Minden jól ment. Mi történt utána?
Amikor elindultam, nagy zajt hallottam a raktárból.
Miféle zajt?
Pár hónapja lejött a tetőről egy fémlemez.
Igen, említetted a beázást.
Beázott a raktár teteje.
A víz miatt meg akarta nézni.
És megtalálta.
- Véletlenszerűen kinyitott 20 dobozt. - Mind üres volt.
Miért nem hívtad rögtön a rendőrséget?
Mert most írtam alá egy kötelező erejű megállapodást Nougarolisszal.
He rájön erre, mielőtt megtalálom a hiányzó készletet,
akkor végünk.
Tudod, ez mit jelent?
A készletleltár után féláron tudom megvenni a Breuil-t.
Az üres polc még parfümök esetén is sokkal kevesebbet ér.
Mit gondol?
Börtönt megjárt emberként kezdek el dolgozni Breuil-nél.
Ez vonzza a gengsztereket. Szépen beszivárgok a tolvajok közé.
Jelentek majd a hiányzó készletről.
Csak így egyszerűen.
Pompás.
Nem muszáj felfednie a forrását.
De hallott olyan részletet, ami felkeltette a figyelmét?
Szűkös a határidő, szóval időt nyerhetnénk vele.
Eszembe jutott valami.
Két-három hete Patrick dühösen jött haza,
mert az egyik dolgozó az ő parkolóhelyére állt.
Valójában én szedtem le az „Armand Breuil számára fenntartott hely” táblát.
- Két perc. Szólok neki. - Hát…
Két perc… Inkább egy.
Érdekes módon egy fiatal raktári dolgozó luxuskocsija volt az.
- Egy Audi TT. - Bocs, főnök! Nem volt kint tábla.
- Nem akartam, hogy megkarcolják. - Jó.
Egy Audi TT.
Ennyi bőven elég is.
Azt hiszem, egy héten belül meglesz.
Ezt szerettem volna hallani.
Mostantól hívjon Angyalnak!
- Minden oké? - Veled?
- Mit esztek? - Szét vagy esve. Hol voltál?
Daniel reggel óta keres.
Figyelsz te rám?
Nem jöhetsz be mindig ebédidőben.
Daniel le fog cserélni. Hallod, Yoni?
Francba Daniellel!
Azt mondod?
Így mindannyiunkkal kicseszel.
Miattad nem tudtunk ma kivinni semmit.
Feleannyi pénzt kapunk pénteken. Mi a mentséged?
Szerelmes vagyok.
- Megyek, mielőtt megütlek. - Ugyan!
Megbolondultál?
Mi baja az apádnak? Az idegeimre megy.
- Vigyázz a szádra! - Nyolc óra van.
Dehogyis, dél van.
Megváltoztatták az órát?
- Ki a csaj? - A ruhatáros.
- A Pharaonban? - Ja.
- Nem a kidobóember csaja? - Hajnalban nem.
- Agyon fog verni. - Tudok vigyázni magamra.
Azt majd meglátjuk.
- Dögös csaj. - Hékás! Komoly a kapcsolatunk.
- Szarházi! - Bruce!
- Félreérted. - Ne!
- Mit csinálsz? - Hagyd békén, Bruce!
Te faszszopó! Seggfej!
- Ne ölj meg! - Fejezd be!
- Eressz el! - Hagyd már!
- Könyörgök, Bruce! - Engedj el, te gyökér!
Baszki! Mit csinál az a börtöntöltelék?
Hékás! Mit művelsz?
Nem tudom, azt mondták…
Hagyjuk! Menj Lablonde-hoz! Ő majd áthelyez. Ezt azért fejezd be!
- Mi van az unokatestvéreddel a héten? - Sajnos kórházba került.
- Két hónapig munkaképtelen lesz. - Hogyhogy?
A Pharaonban voltunk, és összeverte egy csávó.
Szívatsz? Tudod, mi forog kockán?
- Tudom. Sajnálom, de… - Pofa be!
Ki kell juttatunk egy raklapot kettőkor. Egyedül mire viszed?
- Nem tudom. - Mondd meg Yoninak, hogy pihenhet.
- Ki van rúgva. - Daniel…
Hé!
Ne haragudj! Beszélhetnénk?
Mondd csak, miért voltál börtönben?
- Én voltam a sofőr. - Sofőr?
És volt nálad fegyver?
- Többet ér, mint a puszta kezed. - Persze.
Elsütötted?
- Egy AK47-es volt. Elég felmutatni. - Oké.
És hány évet kaptál?
Nyolcat. Négyet felfüggesztve.
Köptél?
- Jó magaviseletért. - Értem.
Szeretnél könnyedén 500 eurót keresni?
- Nem érdekel. - Teljesen kockázatmentes.
Két órára meg is szerezheted az 500 eurót.
Érdekel?
Menj oda Mickaëlhez, aki a fóliázónál áll! Ő elmagyarázza.
Ez volt a nagy ötleted?
- Egy volt elítélt? - Megbeszélhettük volna.
Ha elvégzi a munkát, miért ne? Elvégzi, Mickaël?
Igen, elég jól.
És ha némi jó pontért elmondja a pártfogójának?
- Milyen fogó? - Pártfogó.
A pártfogó felügyelőjének. És ha elárul minket?
Már ő is benne van. Több veszítenivalója van, mint nekünk.
Visszaküldhetik a börtönbe. Nem jelent kockázatot.
Ez mind szép és jó, de hogy fogod kifizetni?
- Egyelőre megkapja Yoni részét. - Ez nincs rendjén.
Te meg figyelhettél volna az unokaöcsédre.
Ő is annyit kap, mint mi? A szolgálati idő nem számít?
Állandóan a híreket figyeled. Az agyadra ment.
Nem tárgyalóasztalnál ülünk egy munkaügyi megbeszélésen.
Mindannyiunkat veszélynek tesz ki.
- Igen. - Így van.
- Szavazzunk! Én ellene vagyok. - Én is.
Nem lesz semmiféle szavazás.
Tegyük be Mickaël mellé, és kész!
Tartogasd a nyálad a nejednek!
Komoly dologról szeretnék beszélni magával.
Rájöttem, hogy lopnak tőlünk.
- Itt? - Lopják a termékeinket.
Lehet, jelen pillanatban is.
Nekünk van a völgyben a legjobb biztonsági rendszerünk.
Afelől semmi kétség.
Az egyik dolgozó lehet az. Magánál jobban senki sem ismeri őket.
Vesse bele magát a HR-adatbázisba, hátha talál valaki gyanúsat!
- A régieknek is nézzen utána! - Jó.
Ígérem, ha ezt megoldjuk,
ezúttal nem feledkezem meg magáról.
- Dióhéjban? - Mindenről tud.
- Nem, csak azt kérte, hogy derítsd ki. - Egyre megy. Nem fogja annyiban hagyni.
Az ifjabb Breuil?
Én találkozom vele minden nap.
- Aha. - Mit mondjak neki?
Nem bukkanhat a nyomunkra.
Minden raklap a szokásos munkafolyamaton megy keresztül.
Szóval ha bármikor hiba fordul elő, az csak egy duplikált rendelés lesz.
Csak észszerűsíteni kell.
- Észszerűsíteni? - Igen.
- Nagy szarban vagyunk, ugye tudod? - Nem reagálod ezt túl?
Idő kérdése, hogy mikor jön rá Breuil.
Legalább tudjuk, hogy tudja. Nem kéne visszább venni?
Még nem.
Fontos dologról szereztem tudomást tegnap este.
Neveket és címeket kérek!
Több idő kell, hogy teljes részletességgel be tudjak számolni.
- Nem egy hetet beszéltünk meg? - Még nincs meg a készlet.
Nem mondom, hogy nem is lesz meg, de nagy a csapat.
Az a maga problémája. Csak érje meg a pénzt!
Mr. Nougarolis, én nem a tiszteletdíjamból élek, hanem a bónuszból, amit kapok.
Ötezret kap egy hétre. Hagyjuk ezt a bónuszos dolgot!
Le is állhatunk.
Játszadozni szeretnél velem?
Nyomozó létedre nem vagy túl okos.
Lopnak az emberek, amit az audit meg fog erősíteni?
Ennyi elég is Breuil kivéreztetéséhez.
Tudod, mit? Hagyjuk is!
Majd az emberem elintézi a többit. Végeztünk.
Valóban?
- Valóban. - Rendben.
Nem értem. Hirtelen hat hónappal el akarja halasztani ez eladást?
Sok embert ki fog rúgni, ha egyesíti a két céget.
Pedig ősidők óta nekünk dolgoznak.
Szeretnék nekik új munkát találni előtte.
- Eggyel kevesebb feladata lenne. - Az elbocsátás valóban fárasztó.
Ismeri a viccet?
Kit venne fel inkább?
- A szorgalmas… - A szorgalmas idiótát.
Hat hónap kell.
Kávét?
Gyerekkorom óta nagy hatással van rám mások energiája.
Ez egyfajta adottság.
Sok szenvedést, túl sok érzelmet látok magában.
Ettől minél hamarabb meg kell szabadulnia.
Marad a megállapodás.
A hónap végéig a KP2M elvégzi a készletleltárt,
és nyélbe ütjük az üzletet.
Breuil növeli a biztonsági intézkedéseket.
Másról se beszélsz.
Mert jövő héten tíz biztonsági őr érkezik.
Majd alkalmazkodunk hozzá.
Hülye vagy? Breuil tudja, mennyit loptatok el.
Ha valaki köp, mind börtönbe kerültök.
- „Kerültök”? - Tessék?
Miért nem „kerülünk”? Összeálltál Breuil-jel?
Ezt fejezd be!
Szólj a többieknek!
Csak kiakadnának. Hagyd rám a vállalkozásomat!
- Vállalkozás? - Igen.
Nem vagy te vállalkozó. Csak egy piti tolvaj, aki sokat lop.
Nem megyek vissza raklapokat tologatni. Előre török. Lehet, ez neked szórakozás…
Fogalmad sincs, mennyit küzdöttem ezért.
Én kiszállok, és neked is ki kéne.
Nélkülem még most is csak pár parfümöt árulnátok a piacon.
Hallgass rám!
Rajta, mondd csak, mennyivel tartozom neked!
Semmivel sem. Nem tartozunk egymásnak.
Az, hogy ilyen könnyen feladod, sokat mond el rólad.
Annyira próbálsz beilleszkedni, hogy a céges embereid elfojtottak.
Elfelejtetted, mi a fontos.
Micsoda? A pénz?
Nem, a stílus.
Ezt az idiótát!
- Halló? - Mr. Breuil?
Tudom, ki lop magától.
Ott van még, Mr. Breuil?
Igen.
Mint mondtam, tudom, ki lop magától.
Tudom, hogy sok termék eltűnt.
Azt is tudom, hogy ez veszélyezteti a vállalkozása eladását.
De segíthetek.
- Ez a munkám. - Kell a készlet.
Szükségem van az ellopott termékekre.
Rajta vagyok.
Ha megfizeti az árát, jól is kijöhet ebből.
Ötvenezret kérek előre, és még ötvenet a végén.
Jelen helyzetben ez nem is sok.
Mr. Breuil?
Hallottam.
Fontos, hogy senkinek se beszéljen erről.
Kivel beszélnék?
BEÉRKEZŐ FÁJL MEGNYITÁSA
Sajnálom, Mr. Breuil.
Jól figyeljen arra, amit most mondani fogok!
SAJNÁLOM, KÉRLEK, HÍVJ FEL VIRGINIE?
Halló?
Breuil tudja.
- Mi? - Ugye csak viccelsz, Daniel?
- Ez hogy lehet? - Biztos nem.
De azt nem tudja, hogy mi lopunk.
Remélem, van tartalékotok, mert elapadt a forrás.
- Ne! - Nem!
Kitaláltam valamit, de merészebb vállalkozás lenne.
Mire gondolsz?
Lablonde, ugye ezen a hétvégén 38 tonna megy a párizsi Rivolin lévő Sephorába?
Hát, nem is tudom…
- Ne már! - Nincs nálam naptár.
Jól van. Előkészítettem az anyák napi rendeléseket.
Két kamion teljesen megtelt, összesen 40 000 termékkel.
Szerintem fújjuk meg őket.
Tessék?
- Mi? - Az rablás.
Benne vagyok.
Mi van, ha visszavezetik hozzánk?
Nem fogják,
mert azt gondolják majd, hogy egy profi csapat tartóztatta fel a kamionokat.
Most akkor ki fogja csinálni? Mert…
Mi.
- Te megőrültél. - Ácsi!
A kamion csak egy nagy teherautó. Ami a te specialitásod, Angyal.
A 80 000 termék a raktárban lesz, míg el nem adják őket.
Két és fél milliót ér.
Majd egyenlően osztjuk el.
Két napunk van felkészülni. Ki vállalja be?
- Most bezzeg szavazunk. - Fogd már be!
Azért 200 000…
- Kifelé! - Ne lőjenek!
- Nem akarok meghalni! - Kuss!
Ne! Igenis, uram.
Ne!
Add a kezedet! Kuss legyen már!
- Pofa be! - Elég volt!
- A pisztoly legyen nálad! - Hogy vegyem ezt fel?
Ha leereszted a pisztolyt, véged. Világos?
Megpróbálhatom?
Mi? Te?
Ez komoly?
- Le a földre! - Megőrültél?
- Kezeket a hátad mögé! - Ez fáj!
- Ez csak gyakorlat - A hátad mögé!
- Seggfej! Pofa be! - Így kell ezt csinálni!
Figyelt a gyorskötözőre és a pisztolyra is.
- Szép volt! - Ez az, főnök!
- Legyen még kamionos menet? - Nem.
Még valami, srácok.
Ne feledjétek, a második sofőr nincs beszervezve!
Ahogy a benzinkutasok sem Lionville-ben. Rendben?
Legyünk hihetőek! Biztosan lesznek szemtanúk.
Péntek este csinálják a lionville-i Total Gas benzinkútnál.
- Remek. - Közel lehet a készlete.
Nagyon jó.
Köszönöm, Jacques-Yves! Jó éjszakát!
Magának is!
Sephora Rivoli.
- Kávé? - Oké.
Oké, Mourad az.
Menjünk!
Hé!
Elkezdődött.
Dobd el!
- Nem csináltam semmit! - A földre!
Szállj ki!
- Gyerünk! - Rajta!
Kifelé!
Hadd lássam a kezeidet!
Ne lőjenek! Gyerekeim vannak!
Pofa be!
Az ajtót!
Gyerünk!
Nyomás!
- Hol van Angyal? - Nem veled van?
Mindegy, gyerünk, indíts!
- Megvan a készlet? - Még nincs.
- Hol van? - Az egyik kamionjában vagyok.
Viszont többet fogok kérni. Túl kockázatos ez a meló.
Bizonyíték nélkül nem.
Még három és kész.
- Időben vagyunk? - Indulnunk kell.
Kár, hogy itt kell hagynunk két vadiúj kamiont.
- Csajozz már be! - Ez hogy jön ide?
- Picsába! - Mi az?
- Nem érem el a főnököt. - Már biztos dolgoznak.
Majd útközben felhívnak.
SIKERTELEN KÉZBESÍTÉS
Francba!
Hol az a disznó?
Átkúszott ezen a süncsapdán.
- A disznó! - Nézd!
Picsába!
Francba!
A mocsok 200 000-et kért Breuil-től az elfogásunkért.
Hétfőn 7:45-kor jobbra fésült hajjal, keretes szemüvegben és Hermès-nyakkendőben
megérkeztek Nougarolis auditorai.
Jól van, kezdhetjük?
Halljuk, Étienne!
A KP2M-es előírások alapján összevetettük az adatokat a céges szoftveren
a fizikai készletleltárral.
- Ehhez 320 dobozból vettünk mintát. - És mi lett a végeredmény?
Az, hogy…
Nougarolisszal ellentétben én Chartres-ban születtem, és nekem ez a véremben volt.
A leltár megerősíti az eladó által az aláíráskor lejelentett mennyiséget.
- Hiánytalan? - Elenyésző a különbség.
Breuil mindig nyer.
Brice!
Tudni szeretnétek, hogy sikerült ez Patricknak?
Megvan ez az este?
- Halló? - Sauveur!
Találkozzunk a katedrálisnál most!
BÚCSÚZIK ARMAND BREUIL-TŐL CHARTRES HÁLÁS VÁROSA
Együtt jártunk iskolába.
- A Jean Moulinben. - Nem rémlik.
Jól emlékszem rád.
Mit akar?
Infót szereztem az egyik emberedtől.
Megvan mindenki neve, vannak képeim a házról,
ahol ott a több százezer euró készpénz,
amit vissza fogtok adni.
Nem hívtad a rendőrséget?
Eladom a céget.
Mikor?
Már eladtam, pont ez a baj.
Túl sok parfüm hiányzik ahhoz, hogy jól menjen az audit.
Vidd vissza a raktárba az összes terméket, amit elloptál tőlem!
Azonnal!
Az nehéz lesz, mert mindet eladtam.
Szerettem volna elkerülni ezt.
Elmondom, mi volt Patrick B terve.
A börtön elkerüléséért
a hiányzó parfümmennyiséggel kellett megpakolnom két kamiont.
A biztosító fedezte ezt a lopást.
Az ellopott dobozokat kicseréltük a leltárban.
Az auditorok semmit nem vesznek észre, és Nougarolis teljes összeget fizethet.
Ez vagy a rendőrség.
Csakhogy így mi gürcöltünk volna a semmiért. Mint mindig.
Nekem ez már nem járja. Szóval maradok a saját tervemnél. Csodáljátok a művészt!
Nekem nem kerek ez a sztori.
Megcsinálom a rablást, de csak ha mindent elmondasz nekem.
A feleségem.
Ő beszélt rá arra, hogy adjam el a céget Nougarolisnak.
Egészen…
összemelegedtek.
Értem.
Tehát bántani akarod őket.
Rendben.
Mehet a rablás, de amit ellopok, az enyém.
Nem érted, Sauveur.
Minden termékemet visszakapom.
Nyugi, haver!
Képzeld el,
hogy rájönnek az emberek hogy a Breuil Colin Brown-termékei
nem is parfümök.
Mi történne?
Hatalmas botrány törne ki.
A Breul & Fia nem engedhet meg magának ekkora csapást.
Kész kudarc lenne.
Az ügyfeleink nem forgalmaznák tovább őket.
Végünk lenne.
Mármint Nougarolisnak?
- Mi ez a szar? - Víz.
Legyen csak vége!
Figyelj, főnök!
Megcsináljuk a rablást, aztán szabotáljuk a parfümkészletet.
Így fog zajlani.
A rablás másnapján pedig eljuttatom a lopott termékeket
a szektor szakembereinek.
Ők gyorsan eladják a feketepiacon.
Nézd azt a marhát!
Közben te elintézed a biztosítást.
Profik.
- Hinniük kell neked. - Párizs külvárosából jöhettek.
Reméljük, nem adják el őket.
Ne aggódjon, biztos pozitívan bírálják el!
Köszönöm! Számítok magukra.
Aztán az üzemben megalkotjuk a saját Gold-receptünket.
Több ezer üres üveg várja, hogy a gépeid megtöltsék őket.
Tökéletes csapatom van ahhoz, hogy végrehajtsuk ezt a tervet.
Csak velük lehetséges egy éjszaka alatt mindent dobozokba és raklapokra pakolni.
Gyerünk, emberek!
Miután minden üveget megtöltöttünk vízzel,
Nougarolisnak nagyon nehéz dolga lesz.
Még egy dolog, mielőtt megegyeznénk.
Segítesz elkapni, aki elárult engem.
- Igen? - Megkaptam az üzenetet. Hol van?
A pajtád felé tartott egy kamion hátuljában.
A kurva anyját! Vissza kell mennem oda.
A rohadék! Indíts!
Picsába!
SAUVEUR, A KOZMETIKA-VÖLGY ÚJ ÜDVÖSKÉJE
Te raktad ezt ide?
- Sokat köszönhetek neki. - Ez igaz.
El akartam köszönni.
Elmész?
Ideje már.
És te?
Nekem itt van dolgom.
Biztos olvastál a vízbotrányról a parfümvilágban.
Most mi vesszük meg Nougarolis cégét a Sauveur & Fián keresztül.
Jövő héten megbeszélésem lesz Jacques-Yves-vel.
Utána ajánlatot teszek.
- És az én javaslatom? - Hogy fektessek be?
Mondtam, hogy nem kell a pénzed.
Használd másra!
Volt valami, amit megígértem, hogy nem mondom el neked.
A rablás és a biztosítás nem az én ötletem volt.
Hanem kié?
Egy angyal vigyáz rád, Daniel. Egy szőke angyal.
Na?
Ez eléggé stílusos?
A feliratot fordította: Fekete Márk