Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mål for min vandretur.
Kom tættere på naturen.
Genopstå fra min egen aske som en skide Føniks.
Få et forbandet bevis.
Hej! Tillykke med det, der ville være vores sjette bryllupsdag.
Jeg savner dig.
Perfekt. Den er hjemme. tak.
-Er alt okay? -Ja, fint.
-Jeg er tilbage. -Okay.
Jeg tager den. Tak.
Tillykke, Helen.
Og nu skal I gøre sådan her.
Hej, søs. Godt, du fik krogen i ham.
Gider du stoppe? Det er hans bryllupsdag.
Og det er også min bryllupsdag.
Nej, for jeg mener ikke, han er den rigtige for dig,
og Jake er enig med mig.
-Hvem? -Jo, Jake.
Min bedste ven siden ottende klasse.
-Har du et slagtilfælde? -Nej.
Jeg kunne bare ikke se ham. Hvordan går det?
Det går godt. Du ser dejlig ud.
Tak.
Jamen, tak for det.
Duncan, jeg værdsætter virkelig den her beskyttende broder-adfærd,
men det er ikke nødvendigt, okay?
Mike og jeg har været sammen længe.
Vi er gift nu, okay?
Vi er blevet gift, og vi får det godt.
Jeg får det godt.
Så tak, men jeg har faktisk lidt mere livserfaring end dig.
Vi er ikke så meget yngre end dig, Helen.
-Fem år. -Vi har nok erfaring til at vide…
-Ikke igen. -Mand nede!
Gud, det var imponerende.
-Er du okay? -Jeg hjælper dig op.
Det var en fejl. Det var ordet.
Det var det.
Duncan?
Har nogen set festens vært?
-Han gik til floden med en pige. -Hvilken pige?
Hvilken flod?
Helen!
-Hvordan går det? -Hej, har du set Duncan?
Jeg skal give ham nøglerne til mit hus.
Hvad skal du med Duncan?
Har du set… Hvad?
Har du set Duncan?
Jeg skal give ham mine husnøgler.
Undskyld, jeg kan intet høre.
Musikken er for høj! Hvem spiller så høj musik?
Ja, okay.
Skal vi gå udenfor?
Fint, ja. Jeg kan høre dig udenfor.
Jeg vidste ikke, at du kom.
Jeg skal aflevere mine nøgler til min idiotiske bror.
Han er gået ned til floden med sin kæreste.
Hvilken kæreste?
Hun hedder Molly. Hun er ret sød.
-Mike. -Taler I stadig?
Han ringer.
Jeg tror, han glemmer, vi er skilt.
Okay.
-Bliver du ikke lidt? -Nej, jeg skal rejse i morgen.
-Kom nu. Det er tidligt. -Jeg vil hjem og pakke.
Jeg kan huske dengang, du var sjov.
Hvad mener du? Jeg er stadig sjov.
Misforstå mig ikke.
Jeg er så sjov, det overgår din forstand.
Det er lige meget… Vil du give mine nøgler til Duncan?
Han skal passe mit hus for mig,
men det er tvivlsomt, om han husker det.
Han har styr på det.
Ligesom han havde styr på Pickles?
Det var altså ikke hans skyld.
Han kørte ham over. Var det Pickles 'skyld?
Den hund levede videre i ti år bagefter.
Det er irrelevant.
-Godt at se dig. -Ditto.
Men sig til din bedste ven, at han er en fiasko.
Det undlader jeg.
-Halløj. -Hej, gav Jake dig mine nøgler?
Ja, og undskyld for i går aftes.
-Kaffe? -Åh, skønt.
-To sukker, ingen fløde. -Tak.
Jeg spiser ikke sukker lige nu, men tak.
Nå da? Spiser du ikke sukker lige nu?
Jeg prøver at skære ned.
Er du klar til de store vidder og kæmpe mod elementerne?
Hvis du ser en bjørn… Jeg har set masser af dokumentarer.
De elsker at blive aet på maven.
Ja, det skal jeg nok huske.
Brænd ikke mit hus ned imens,
og rør ikke sukkulenterne. De behøver ikke vand.
Ja, de ser altid vindtørre ud.
Her er nogle ting, du skal ordne for mig.
Bare følg listen. Der står det hele.
Okay, det her er… Det er psykopatisk.
Har du en lamineringsmaskine?
Gør ikke noget dumt.
Hvornår tror du, du giver mig en chance?
Gør noget rigtigt, så giver jeg dig en chance, okay?
Okay, sådan. Det er nøglen.
Bliv voksen. Du er 35 år.
Jeg gør ting rigtigt. Jeg er en voksen mand.
Ja. Rent teknisk.
Du får den mest fantastiske oplevelse.
Du får duelighedstegn og venner.
Det er en voksen campingtur.
Det er ikke en lejrtur.
-Bueskydnings-tegn. -Ingen bueskydning.
Hyg dig.
-Tak, Duncan. -Det går nok.
Tak.
-Jeg er vist nok ansvarlig. -Ja, jeg…
-Farvel! -Hej!
Sig hej til bedstemor Gigi for mig!
Gigi, er du her?
Jeg er i bogklubben, snart tilbage.
Så er det middag til en.
Rund som en fersken rødmer din kind
Dunet og blød under lokkernes dans
Tro i din tanke, sol i dit sind
Har dine øjne den himmelske glans
Ja! Bravo!
Skat, jeg er så glad for, du er her.
Jeg er så glad for at være her.
Du ser dejlig ud.
Jeg kan ikke lade være med at prøve.
-Lad os lede efter rumskrot. -Okay.
Du ved, jeg aldrig kan se det.
Du skal se nærmere på det store billede.
Nej, det er derfor, det hedder det.
Man skal ikke se nærmere på det.
Hvordan går det?
Det samme.
Nej, du er her, så du har det bedre.
Du har ret.
Er det ordnet?
Ja, alt er underskrevet, sendt og leveret.
Jeg har ikke set ham i over et år, men…
Nu hvor det er officielt, er jeg kun ked af det igen.
Forstår du?
Nej, egentlig ikke.
Din bedstefar døde, før jeg kunne lade mig skille.
Skal du stadig
på den her skøre vandretur?
Er du ikke nervøs?
Nej, hvorfor skulle jeg være det?
Jeg har aldrig været på campingtur.
Sidst vi to lavede s'mores, brændte jeg næsten huset ned.
-Så hvorfor være nervøs? -Det havde jeg glemt.
Jeg savner dig, Nate.
-Hej, Mike. -Hej, Helen.
Undskyld, jeg forstyrrer dig. Kan jeg komme forbi?
Mike, jeg er ikke hjemme.
Jeg har sele på og sidder i en bil. Jeg skal på vandretur.
Vandretur? Mener du med rygsæk?
-Ja. -Det lyder sjovt.
Nu, hvor vi endelig er blevet skilt,
har jeg indset, at vi blev gift, men jeg var ikke gift.
-Jeg var ikke i ægteskabet. -Ja.
Ja, det ved jeg.
Men nu føler jeg, at jeg har lært at være gift.
Jeg er nødt til at løbe.
Jeg må lægge på nu, men jeg ringer, når jeg er tilbage.
-Ringer du, når du kommer… -Hej.
Okay, pas på…
Jeg har ikke nogen hårtørrer.
Det er i værelse nummer 16. Vil du have det?
Nej, jeg vil have en hårtørrer.
Den er fastgjort til væggen og kan ikke fjernes.
Hej. Skal du på vandretur med BSC?
Gudskelov, en gammel person!
Jeg troede, jeg var den eneste!
Det er en flok modbydelige unge med unge kroppe og unge hjerner.
Men vi har hinanden, hvilket er godt og dårligt.
-Jeg hedder Hugh. -Helen.
Min far opkaldte mig efter Hugh Hefner,
fordi han troede, jeg ville blive til damer. Hallo?
Han er død nu.
Hugh Hefner. Min far er i Calabasas.
Nå, jeg skal finde min seng på dette hersens motel.
Det er en frygtelig oplevelse allerede.
Okay, Lulu. Ellers tak.
Bliv ikke dræbt i nat. Vi starter i morgen.
Al den røg bekymrer mig.
Nej, det er bare min stemning.
Ja, jeg kan godt lide uhyggelige dufte
såsom græskarkrydderi.
Det er mig.
Nå?
Jeg havde mononukleose i dit værelse.
Mange tak.
Klokken syv er der karaoke i mødelokalet. Jeg styrer det.
Fedt. Tak.
Godmorgen.
-Er ansvarsfraskrivelserne underskrevet? -Ja.
Okay, folkens. Godmorgen.
Sæt jer, så går vi i gang.
Hej.
Okay, alle sammen.
Gør jer klar til en oplevelse for livstid.
Mit navn er Beckett, og jeg skal være jeres vandreguide og instruktør.
Bag mig kan I se kortet over vores rute.
Vi skal igennem 82 kilometer af Connecticuts Appalachian Trail
og 48 kilometer i delstaten New York.
Det er en udfordring, men det er smukt.
På vandreturen skal vi holde ansvarlige pauser.
Det vil sige ikke at efterlade spor, planlægge og forberede.
Og det er det, vi gør lige nu.
Så indprent jer dem.
Vores endelige destination er mit yndlingssted, Painted Meadow.
Men før det bliver alvor, tager vi en hurtig runde
for at lære hinanden lidt at kende,
og så udstyrer vi os. Husk…
Disse personer er jeres team.
Okay, jeres navn og formål her.
Hej, jeg hedder Windy.
Ikke Wendy, men Windy med et "Y".
Jeg er 28 og har en master.
Jeg er her, fordi naturen er mit liv.
Min storebror har taget turen, og han elskede det.
Han brækkede benet, men det var hans skyld.
Jeg husker ham.
-Det var hans skyld. -Ja.
Næste.
Halløj, jeg hedder Hugh.
Jeg er … år gammel.
Jeg uddyber ikke min alder.
Hun forstår mig.
Jeg vil være skuespiller, så jeg elsker en udfordring,
men jeg hader frustrationer.
Det vil jeg gerne bearbejde,
så jeg vil simpelthen vælte mig i smerte og frustration.
Godt. Det vil ske.
Næste.
Nå ja.
Hvad så? Mason, 28.
Jeg er trader, så jeg lever den der trader-livsstil.
Jeg har vandret, siden jeg var baby.
Så jeg er her kun for at holde mig i form.
Hvis I har nogle spørgsmål, så er jeg en åben bog.
Godt, og hvis I har spørgsmål, så spørg mig.
-Eller mig. -Sæt dig ned.
Nej, ikke dig. Sæt dig ned.
Næste. Dig.
Okay.
Må jeg spørge, hvor gammel du er?
Nej, kun dit navn og dit formål.
Jeg hedder Helen, og jeg er engelsklærer.
Jeg bor i Pittsburgh,
og jeg er her, fordi jeg er blevet skilt.
Jeg blev separeret for over et år siden.
Der var noget utroskab,
og vi havde været adskilt
i meget lang tid, før vi blev skilt.
Men det er ligesom et udslæt.
Det klæber sig til dig og bliver ved med at være der.
Jeg vil nulstille.
Du indser det ikke, men livet tærer på dig.
Jeg fik en abort, længe før vi blev separeret,
så min drøm om en familie gik op i røg.
Så jeg er kommet her,
fordi jeg vil holde op med at bryde mine løfter til mig selv.
Jeg vil begynde at holde dem, så det…
Det her er det første skridt af mange.
Og hvis jeg siger det højt, tror jeg på, jeg kan føre det ud i livet.
Okay, det er godt.
Du kan sætte dig ned.
Næste. Hvad med dig?
Hej, jeg hedder Jake.
Jeg har arbejdet som læge,
men det gør jeg ikke længere.
Jeg tror, jeg er kommet her
af samme grund som hende.
Hvad hed du nu?
Hun hedder Helen.
Helen.
Okay.
Det, hun sagde, gav genlyd i mig.
Nogle gange slår livet dig ud,
og så er man nødt til at svare igen.
Så jeg er her nok for at svare igen.
Okay, godt.
Den næste.
Hej, jeg hedder Sue.
En Millennial.
Og jeg aflægger et tavshedsløft på turen.
Jeg vil fordybe mig i min spiritualitet.
Og tro mig, det bliver ikke nemt,
for jeg har aldrig prøvet det her før,
og jeg var debattør i high school og på college.
Jeg elsker diskussioner,
men jeg tror, jeg tager hul på mit løfte nu.
-Starter du lige nu? -Ja.
Jeg mener…
Altså nu.
-Okay. -Hej.
Jeg hedder Kaylee. Jeg vil konfrontere min angst for træ.
Da jeg var otte år, byggede min far en bjælkehytte.
Den var ikke vandtæt,
så det var mildt sagt ubehageligt.
Når det regnede, var det som at blive begravet
i en mørk trækiste.
Det var ikke rart.
Så…
Okay.
Nu til udstyret.
RYGSÆKKE
SOVEPOSER
TELTE
MAD STOLE
PAKKENELLIKKER
Er dine sko helt nye? Fik du ikke vores sko?
Jo, men jeg glemte dem.
Men de her passer heldigvis godt.
Du er problemet.
Okay, folkens! Vi står op med solen
og vandrer 10 til 19 kilometer dagligt.
Der vil være et par fridage,
men ikke mange, så I må nyde dem.
Flåter er alvor herude.
Træk sokkerne op, og tjek systematisk.
I har alle modtaget et par vandrestøvler og har gået dem til nu.
Sokker er uhyre vigtige.
Våde sokker giver skyttegravsfødder.
Tag dem af, og tør dem ved at hænge dem på rygsækken.
I skal sove i teltgrupper på to.
I vil være udmattede.
I vil hade alle omkring jer, og I vil råfise som aldrig før.
Sådan er det med dehydreret mad.
Det er ikke en vandretur for begyndere.
Det står der rent faktisk i jeres katalog.
Ja, det gør der.
Du er med.
Vi får forsyninger midtvejs.
I tager få ting med. Ingen shampoo,
og hvis I tager en deodorant med, får I lov at spise den.
Og vær søde at tage undertøj med.
Mig?
Spil overrasket.
-Jeg tog altså undertøj med. -Sådan.
I kan tage en notesbog med og en bog til fornøjelse.
I kan tage mobilen med, men den vil ikke virke.
-Og i akuttilfælde? -Jeg har satellittelefon.
-Hvor laver vi? -Vi flyver jer tilbage til basen.
-Passer det? -Nej.
Ligesom fuglene og dyrene i skoven
skal I bruge Moder Natur som toilet.
Når vandreturen er tilbagelagt,
skal vi stemme om, hvem der vinder det berømte BSC-bevis.
Skaf de nødvendige forsyninger, pak jeres rygsække omgående,
og så kan I spise middag på La Rosa.
Det er det eneste sted i byen.
Vi ses ved bussen klokken seks i morgen.
Hvis I kommer for sent, er I ude.
Lad legen begynde.
-Okay. -Er chaufføren bekræftet?
Okay, venner. Kom herop.
-Sørg for at have alt. -De her pakker er kun 20 dollar.
Hey? Hvad fanden laver du på min tur?
Din tur?
Ja, er det Duncan, der har sendt dig?
Nej.
Du er nødt til at gå.
Jeg går ingen steder.
Okay, jeg gør det her på egen hånd.
På egen hånd?
Med Beckett og seks andre?
Jeg meldte mig til turen for længe siden.
Du er så irriterende!
Okay, fra nu af kender vi ikke hinanden.
Så hverken tal til mig eller se på mig.
Godt. Jeg taler ikke til dig, og jer ser ikke din vej.
Ikke én gang.
Men bed ikke om hjælp.
Fint. For det gør jeg ikke.
Strålende.
Perfekt.
Og skrid så med dig.
Har I det hele?
Ja.
Beckett? Hør her…
Jeg føler, jeg mangler nogle vigtige informationer.
Det er eksperimenterende. Du lærer undervejs.
Værsgo. Det vil hjælpe.
Det er bare…
Jeg føler mig lidt uvidende som begynder.
Alt står deri. Du klarer den.
-Og hvis jeg ikke gør? -Så dør du.
Hej.
Hvorfor er der ingen kaffe? Jeg er selvmorderisk uden.
-Det her bliver så hårdt. -Du siger hele tiden det der.
-Siger hvad? -At det er forfærdeligt.
At det bliver hårdere, end vi tror.
Ja, det har jeg tendens til at gøre.
Jeg prøver at holde op.
Min mor tror, det er selvopfyldende.
Hvis du siger positive ting, sker der positive ting og omvendt.
-Ja. -Jeg har prøvet at gøre det.
Jeg siger: "Jeg er en god skuespiller.
Jeg får et job. Jeg er Meryl Streep."
Men desværre. Jeg er ikke Meryl Streep.
-Jeg sælger forsikringer. -Det er da også godt.
-En aften så… -Frøken Chaplin.
Sue, hvad er der sket med løftet?
Jeg starter i morgen. Jeg fortalte Kaylee...
Nej, jeg har ikke drukket kaffe, så bare fortæl videre.
Men jeg elsker dig.
Kaylee? Så vi løb tør for benzin på vejen…
-Godmorgen, supermodeller. -Halløjsa.
Helen, har du det godt?
Nej, det har jeg ikke.
Jeg skulle ikke have drukket min anden margarita i går.
Drak du margarita?
Ja, jeg sagde jo lige, jeg havde fået to.
Har du i det mindste taget en bog med?
Nej, jeg tog ikke en bog med.
Javel, hun bryder allerede reglerne.
-Ja. -Stikker.
Nej, jeg glemte den ikke.
Jeg tog den ikke med for at fokusere på naturen.
Nå, okay.
Jeg har en med.
Asiatiske latinamerikanere: Hvordan filippinere bryder racereglerne.
Hvordan gør de det?
De gør det…
-Jeg skal først læse den. -Okay.
Jeg har en lærebog i psykologi.
Og Jake har også en lærebog, men den er om hvaler.
-Og sæler. -Og sæler. Han er så kær.
Han skal studere dem i Baja. Det er så vildt.
Ja, det lyder faktisk vanvittigt.
Det er ret vanvittigt. Det bliver stort.
Du må gerne låne min hvalbog, Hannah.
Det er Helen.
Okay, så er der popquiz. Hvordan reagerer I på et hotspot?
Ordner det.
Det stemmer, Ellen. Et hotspot er starten på en vabel.
Det er en slags vabel i oplæring.
I skal tage jer af den, for ellers får den bugt med jer.
Det er vores Normandiet.
Vores D-dag. Det her er jeres sidste time før smerten,
så sov, mediter eller lignende.
Så gør vi det!
Ja!
Glem ikke jeres flasker, kopper eller bøger.
Så er vi her!
De rygsække bliver tunge.
Den har sat sig fast. Tak.
Hugh, sætter du farten op på et tidspunkt?
Hav en god vandretur.
Så er det tid til at bruge faciliteterne.
Hvor er de?
Lige der.
Jeg går med.
Pokkers.
Åh nej.
Kom så, folkens!
Gør jer klar til den fedeste oplevelse, I nogensinde har haft.
-Hvad er der sket? -Gud, dit ben.
-Det er fint. -Er det blod?
Nej, hvordan gjorde du det?
Vi er ikke engang startet.
Jeg snublede med min rygsæk.
Hvem har førstehjælpen? Jake?
Kan vi ikke gå? Det stopper hurtigt.
Hvad? Du har ramt en arterie.
Okay, vi har en skade. Lad os samles.
-Det bløder meget. -Nej, kom nu.
Det er latterligt.
Okay, doktor. Så er det op til vores akutlæge.
Lad os se J-Dog udføre sin magi.
Lad os sætte os ned.
Helt ærligt.
Hvordan fandt du den skarpeste sten i skoven?
Jeg er bare heldig.
Dumt nummer, Ellen.
Sidst jeg skar mig sådan, faldt jeg op ad trappen.
Ikke ned, men op.
Jeg slog hovedet, og hovedet bløder meget.
-Hvad med tavshedsløftet? -Jeg holder pause.
Kan vi få noget luft, tak? Gå lidt væk.
Så du blev endelig skilt fra det fjols?
Ja, det gjorde jeg.
-Tak, fordi du spørger. -Ja.
Jeg aner ikke, hvad du så i ham.
Okay, så er vi der.
-Tak. -Det er et underligt startsted.
-Her er smukt. -Her.
Hvad laver du? Jeg klarer det.
-Er vi der? -Ja.
Så går vi, venner.
-Er du klar? -Ja.
Klar!
Ja, kan vi starte?
Følg efter mig, og vi skal holde sammen.
Der er mere træ, end jeg troede.
Det er jo en skov.
Denne vej. Arbejd som et team.
Med "ingen shampoo", mente han så også tør shampoo?
Al shampoo. Det er giftigt for alger og bakterier.
Synes vi, det er vigtigt nu?
Pas på. Her er stenet.
-Er det kun op ad bakke? -Det kalder vi sjov på niveau et.
-Kalder du det stenet? -Hvad er niveau to?
Lige et øjeblik, Mason.
Kom nu, mand.
Det er surt at gå langsomt, men teamwork er også en færdighed.
Husk på det.
Vi holder frokostpause om et par kilometer.
Jeg går forud.
Godt gået, venner.
-Vi holder snart frokostpause. -Det er en smuk dag.
Ja, det er det. Vi er heldige.
Tag en slurk vand. Vi har tre timer tilbage.
De fleste så det ikke, fordi Ellen altid sakker bagud.
-Hvem? -Mig.
Der er en blå mand.
-Hej! -Vær hilset.
Hun trådte på to stammer, der lå på stien.
Hvorfor er det forbudt?
-De kan være rådne. -Korrekt.
Det ville jeg sige.
En rådden stamme kan ikke bære jer. Det er et brækket ben og evakuering.
Gør det ikke igen.
Du kan sidde ned. Din røv er bred og vægten fordelt.
-Du kan ikke brække røven. -Hun kan.
Beckett?
Jeg hedder Helen med et "H".
Pak sammen og af sted.
Pæne, halvlange skridt.
Det var fælt.
Vi burde slå lejr snart.
God idé, hvad spiser vi?
Fortsæt fremad.
Okay.
Det ligner et godt sted at slå lejr for i nat.
I lejren er der intet hierarki. Vi bidrager alle sammen.
Jake, du laver bål.
Windy laver madrationer.
Mason, Sue, Hugh, Helen og jeg begynder på teltene.
Og Kaylee du…
Du venter.
Okay, men hvad spiser vi?
Hvis du solgte topaktierne i april,
kunne du have tjent på faldet i kobber.
Man skal altid tage højde for en stigning.
Handler du med ædelmetaller, eller kigger du bare på makroen?
Jeg jonglerer egentlig bare med tal.
Hvor længe har du lavet det her?
Trading? I omkring fire år med et årligt afkast på 25 procent.
Så jeg tvinger mig selv til at tage på de her ekskursioner.
-For at komme lidt væk. -Det samme her.
Ja, folk tror, de ved, hvem jeg er på grund af alt det her,
men jeg er mere end summen af mine dele.
Jeg tror, vi er mere, end vi ser ud til at være.
Hvad er et bjørneophæng?
Fredag aften hos mig.
Det er at hænge mad op i træer for at beskytte det fra bjørne.
Korrekt? Hvorfor?
Så de ikke spiser den ulækre tørkost.
-Ja. -Eller holde bjørne væk fra din lejr.
Netop. Tag madposerne og følg mig.
Vi har lige sat os ned.
Åh gud.
Hvem vil være den første frivillige?
Jake?
Okay.
Du har brug for træning.
Ideelt set skal posen hænge tre en halv meter oppe
mellem to træer i en god afstand. Hvorfor?
Fordi bjørne nemt kan klatre op i et træ.
-Det skal uden for rækkevidde. -Ja.
I skal bruge to reb på cirka 15 meter,
og det er særlige reb, som er lette.
Helen, kast din vandflaske til Jake.
Flasken skal fastgøres med en karabinhage.
De to stykker reb skal bindes til to forskellige træer,
når posen er oppe.
Åh gud. De kan få min mad. Det smager af fusionskøkken.
Jeg elsker fusion.
Vi skal nu svinge vores reb over to modsatte grene.
-Vi tager en gren hver. -Hvabehar?
Det der siger mig ingenting.
-Kom så, Beckett. -Lad os se, hvad du kan.
Vis os det!
Næsten.
-Pyt med det. -Prøv en gang til.
Du kan godt!
-Hold da op! -God form.
Godt gået.
Okay, afslut det.
Koncentrer dig.
Forsøg med en underhånd.
Har du prøvet det her før?
Selvfølgelig.
Du kan godt.
-Giv den det hele. -Godt.
Sådan.
-Den er der. -Ja!
Han gjorde det.
Så når dit reb er over grenen, skal madposen klemmes fast.
-Ja? -Kan vi forvente at se en bjørn?
Det er vildmarken, så alt er muligt.
Hvad med herreløse hunde?
Det er meget usandsynligt.
Hvad nu, hvis bjørnen har rabies?
-Så er det hele slut. -Hvad er slut?
Kan den gnave rebet over?
Det er også meget usandsynligt,
men hvis den har rabies og er stædig,
så er du død, og den er mæt.
Og derfor kaldes det livets cyklus.
-Mufasa. -Jake? Gå derover.
Nu skal vi hejse vores pose op.
Se, hvordan det skal gøres.
Det er hånd over hånd.
I burde ikke skulle bruge for mange kræfter.
Og så binder du bare rebet fast.
Se, det er nemt.
Godt. Det er blevet mørkt.
-Tilbage til lejren. -Ja.
BJØRN MED RABIES? 2 TRÆER, 3,5 METER
Jeg…
Mine fingre er frosne.
-Det blev koldt lynhurtigt. -Ja.
-Jeg er ikke vant til det. -Jeg er fra Californien.
Er du okay?
Ja. Altid. Og dig?
Jeg savner min mor.
Det gør vi alle sammen, ikke?
Jo.
Hvorfor egentlig?
Jo, vi er nærmest veninder. Vi snakker næsten hver dag.
Er du tæt på din mor?
Min bedstemor, hvis navn er Gigi, opfostrede faktisk min bror og mig.
Nå, okay.
Hvad skete der med din mor?
Det er kompliceret, og jeg er ret træt.
Jeg vil helst ikke gå ind i det.
Det er helt i orden.
Så har du en vildmarksflamme?
En vildmarksflamme?
Tja, mulighederne er ret begrænsede.
Det er rigtigt. Jeg er forbløffet over mig selv.
Jeg ved ikke, hvad der sker for mig,
men jeg er så vild med Jake.
Han er så flink og så fin,
og han er slet ikke spor påtrængende.
Og så er han læge.
Jo, jeg tror, at han var læge,
men har opgivet det.
Så han er mere en, der giver op, end han er læge.
Nå, jeg fik det indtryk, at han bare holder en pause.
Og hvad så? Han skal ud at studere hvaler.
Ja, er det ikke lidt fjollet?
En voksen mand, der skal studere hvaler.
Det er da lidt barnligt.
Jeg synes, han er ret sej.
Ja og nej.
Jeg synes ikke, det er sejt at studere livet i havet.
Jeg ved ikke. Han virker underlig.
-Okay. Godnat. -Godnat.
Ja, en hotdog?
-Godmorgen. -Hej.
-Fandens. -Afsløret.
Jake?
Ja, værsgo.
Har du hovedpine?
Ja, nu hvor du siger det.
-Drik mere vand. -Okay.
Du kan også tage en Tylenol senere,
og din hue sidder måske for stramt.
-Det føles fint. -Kaffe, Ellen?
Ja, jeg hedder Helen med et "H".
Virkelig, Helen?
Med et "H"?
Tak.
Jo… Jeg har brug for hjælp med bandagen.
Ja, okay. Sætter du dig derhen?
Jeg henter førstehjælpen.
-Hvorfor er kaffen så god? -Tja…
Jeg er sej til at lave kaffe.
Jeg har hørt historier om, hvor sej en fyr du er.
Men hvis du er så sej, hvorfor har du så alle de briller?
-Er du sikker på, du har nok med? -Okay.
Er du så sur, at du gør grin med mine briller?
Meget modent. Vil du også gøre grin med Hughs?
Nej.
Jeg er langsynet, så jeg har brug for de her.
Det er solbriller.
-Solen er også meget skarp. -Ja.
Og så har jeg noget med nattesyn.
Hvad er problemet?
Mit knæ har det faktisk fint.
Jeg har nogle vabler, men du kan bare give mig noget.
Rigtige vabler?
Tog du ikke notater?
Jo, jeg skrev "tag dig af det" fem gange,
men så glemte jeg at gøre det.
-Men giv mig bare noget for det. -Vis mig det.
Hold da op. Det er grimt. Hvorfor sagde du ikke noget?
Fordi jeg slog mit knæ og var sidst. Jeg ville ikke forhale det.
Men jeg er stærk, så jeg fornemmer ikke smerte.
-Virkelig? -Ja.
Helen, er du deprimeret?
Hvad taler du om?
Hvorfor er du her?
Af samme grund som dig.
Umuligt.
Okay…
Jeg er her, fordi jeg havde brug for en ny udfordring,
gå ud over mine egne grænser
og stort set nulstille mit liv.
Vent, den anden fod.
Hør her…
-Folk får alvorlige skader på de ture. -Det ved jeg.
Men det er ny ledelse.
Ny ledelse? Beckett?
Stoler du på hans ledelse?
Fik du tænketid, før du underskrev alle de vilkår?
Nej, for jeg vil vinde det bevis.
Du er heldig at overleve.
Åh nej. Der tager du fejl.
Du tror, at du taler med den gamle, kedelige lærer,
der går i seng klokken halv ti.
Dette er den nye og forbedrede Helen, og hun ser faren lige i øjnene
og tisser i skoven.
Hun lyder ret klam.
Ja, og det er hun.
Hvad mente du med nattesynet?
Det er…
Glem det, men hold det for dig selv.
Hvorfor det?
-Jeg dumpede lægetjekket. -Hvad?
Vi vandrer alligevel ikke om natten.
Du har lige sagt, hvor farligt det er her,
selv med et perfekt syn.
Ligesom dig havde jeg brug for nogle udfordringer.
Er alt okay?
-Ja. -Helt fint.
-Nej, det er sgu løgn. -Det er okay.
Okay, hør her.
Helen med et "H" fik fire vabler på første dag.
Åh gud, så er vi der igen.
Men det er delvist Masons skyld. Hvorfor?
Jo, fordi folk som Mason, der er garvede vandrere,
lægger pres på dem, der er mindre garvede.
Vandrere som Mason kan volde lige så stor skade som Helen.
Seriøst, makker?
Jeg har kun skadet mig selv.
Vær ikke en Mason.
Hav en god holdning, og vær holdspiller.
Og vær ikke en Helen.
Hvis I føler et hotspot, som jeg grundigt pointerede i bussen
og før bussen og efter bussen…
-Få det ordnet. -Med det samme.
Helen bruger du din hofterem?
-Åh gud. -Vandrere.
Firs procent af vægten skal ligge på jeres hofter
og ikke på skuldrene, okay?
Så stram jeres remme, for ellers bliver I hurtigt trætte.
Jeg fungerer bedst, når man fremhæver det, jeg gør rigtigt.
Så gør noget rigtigt.
Den har jeg hørt.
Okay, af sted. Lad os gå.
Det er kun 16 km i dag.
Vi skal tildele vandrenavne, og man kan ikke vælge.
Så jeg sagde…
Halløj.
Se, hvem der er dukket op.
Klør fem.
FØDEVAREFORSYNINGER
Det er vandredag.
-Hejsa. -Davs.
-Er vi klar? -Ja.
De hører hjemme i skovene i det østlige Canada.
Det var så nemt at undgå, men du vadede lige ned.
-Ja. -Typisk dig.
Du har nok ret.
Beckett, jeg må spørge…
Brækkede min bor benet, fordi han spillede fodbold med en sten?
Det er rigtigt. Din bror var en sand plage.
-Studerer du lykke? -Ja.
Psykologi fokuserede på problemer
såsom neuroser og forstyrrelser.
Idéen var nok at analysere det, der var galt, for at helbrede folk.
Men jeg ser på det gode.
Hvordan glade og afbalancerede folk gør ting.
Det giver god mening.
To minutters drikkepause. Spis lidt, hvis I har behov.
Okay, vi sætter os ikke ned.
Hver aften skriver jeg tre gode ting ned.
-Det er en af mine øvelser. -Gør det dig så glad?
Ja, lidt. Nævn tre gode ting, der skete for dig i dag.
Jeg tror ikke, jeg kunne nævne tre gode ting.
Det bliver koldere, og jeg har naturgasaktier.
Jeg drikker hvidvin igen, og jeg går uden deodorant.
-Det var godt. -Vil ikke vide det.
Det er dig, Helen.
Okay. Jeg er glad for, at vi har den her samtale.
Det var en.
Havregrynene i morges var lidt mindre gummiagtige.
-Helt enig. -Lad det komme.
Jeg har en.
Jeg kan godt lide at vågne med kølig luft i ansigtet,
mens min sovepose holder min krop så dejlig og varm.
Det elsker jeg.
-Ja, det er godt. -Det er magisk.
-Hvad med dig, Windy? -Okay, i dag…
Lad mig se.
Jeg var vild med den cowboykaffe, vi fik i morges.
Gode bønner.
Duften af mos ude i skoven.
-Værkende muskler, når vi går opad. -Ellers tak.
Og den friske og sprøde luft.
Du er så god.
Jeg har øvet mig. Det er også mit kampråb.
"Værdsæt alting!"
Mit er: "Gem tårerne til din pude!"
Kaylee.
Mit er nok: "Skrid nu med dig!"
Men jeg kan lide: "Værdsæt alting."
-Vi kan dele. -Okay.
Kom så, vi har lang vej igen.
Godt.
Hvorfor gør du det, Sue?
Hvorfor det tavshedsløfte? Du er den, der snakker.
Kvinder burde snakke.
Mason burde tie stille.
Du skal tale. Nej, du kan godt. Tag dig sammen.
Kun en uge til. Vi har styr på det.
Godt.
-Jeg kan ikke få det ned. -Tænk, at du stadig spiser det.
Jeg har virkelig lyst til McDonalds.
Tak.
Hvorfor er du kommet?
Sig ikke, at du nulstiller igen.
-Du er ikke en begonie. -Hvad?
De skal plantes igen hvert år.
-Du godeste. -Undskyld, ikke mere blomsterhumor.
Hvorfor er jeg kommet?
Jeg tror bare, jeg fik nok af at være træt af mig selv.
Forstår du? Hvad med dig?
Tja, det er lidt det samme.
Jeg ville presse mig selv for at være nogen.
Jeg vil fortælle noget interessant,
der ikke handler om min hverdag.
Jeg kunne være blevet så mange ting.
Men på et tidspunkt…
…kom jeg til at fare vild.
Nu indser jeg, det nok er for sent.
Nej, Hugh. Det er…
Det er okay.
Sådan er det.
Jeg har accepteret det.
Og det føles godt at sige det højt.
Ja… jeg ved, hvordan det føles.
-Meryl, vi skal vaske op. -Jeg kommer!
Kaylee. Tak.
Åh gud.
Hvad?
Hvorfor stirrer du på mig?
-Har jeg en bussemand? -Nej.
-Glem det. -Godt.
Helen, pas nu på.
Det gjorde jeg også.
-Nej. -Hvad er dit problem?
Hver gang du gør noget dumt her, skal nogen redde dig.
-Hvorfor skal du redde alle? -Hvad mener du?
Du tog til Californien for at redde delfiner.
Kan du huske det?
Ja, for du opførte dig som en helt,
ligesom du gør det i dag.
Nej, jeg gør ikke. Og det var søløver.
Jeg kan altså gennemskue dig.
Du er den ydmyge og beskedne læge,
der elsker brød med kerner og er et naturmenneske,
og som ser ned på os andre idioter.
Jeg ser ikke ned på nogen. Jeg ser ikke nogen undtagen…
Sig dog, hvad du har på hjerte, i stedet for at stirre som en galning.
Okay.
Du var bedre end ham.
Var det det hele?
Ja.
Lige her og nu i skoven.
Det skulle jeg høre.
Hvorfor skal jeg have det at vide?
Fordi du ikke skal gå tilbage til ham.
Hvorfor skulle jeg det?
Fortæl mig det.
Hvor vover du…
…at tale til mig om mit lorteægteskab?
Lev mit liv, begå de samme fejl,
og sæt dig i mit sted, så kan du måske tale med om det.
Men indtil da skal du blande dig udenom.
Og du behøver ikke redde mig,
fordi jeg redder mig selv. Så du kan godt stoppe nu.
Okay, venner. Vi improviserer i morgen.
I har gjort store fremskridt, så jeg splitter jer op
og tester jeres orienteringsevner.
Begge hold vandrer ad samme rute, men med en halv times forskel.
Det er en nem tur, så vi tager intet med.
I burde være tilbage her før solnedgang.
Kan vi bare forlade lejren?
Vandrer vi i vores teltgrupper?
Helst ikke. Lov mig at…
Vi fordeler os i grupper efter fart.
De hurtige går med de hurtige og så videre.
Bortset fra Mason.
-Du går med de langsomme. -Kom nu.
Teamwork. Du er nødt til at lære det.
Få noget søvn. Vi går ved daggry.
Kom nu. Kan vi ikke tale om det?
-Jeg vil også gerne diskutere det. -Diskussionen er slut!
Vi er et team.
Træk den tilbage derovre. Ja, det er okay.
Vi ses i aften.
-Farvel. -Hej.
Du godeste, ser jeg syner?
-Er det et papir? -Hvordan kollapser du?
Seriøst?
Er det affald? Kom herover.
Hvor mange gange har vi talt om at respektere naturen?
Ingen spor?
"At komme tættere på naturen.
Genopstå op fra asken
som en skide Føniks.
Skaffe et forbandet bevis."
Flot. Vil nogen kendes ved det?
Halløj?
Ingen?
Hvad sagde jeg, at der ville ske, hvis jeg så affald?
-Du ville gå amok. -Ja!
Åh gud.
Jeg glemte den.
Beckett?
Tag et par dybe indåndinger.
Alt omkring os er brandbart.
Hør godt efter.
Jorden er ikke jeres losseplads. Hvis I gør det igen, brænder jeg alt ned.
-Hvad laver du? -Er det…
Første gruppe, 30 sekunder!
Windy, du skal hjælpe mig.
-Vil nogen samle det papir op? -Han er helt fra den.
Nød I det ikke?
-Som en skide Føniks? -Drop det nu.
Okay. Hey…
Jeg vil undskylde for i går. Det var…
Det er okay. Vi glemmer det. Jeg er også ked af det.
Værsgo. Behold det her.
Men du må ikke læse det.
-Kom så! -Hvorfor?
Tredive minutters mellemrum.
Hvad skal du beholde?
Jeg finder noget.
Halløj, vent lidt!
Jeg tror, Windy er forelsket i Jake. Hvem er ikke det?
De ville være så gode sammen.
Jeg fornemmer nogle spændinger mellem jer to. Der er noget.
Nej.
Sandheden er, at vi kender hinanden.
Han er min brors bedste ven. Jeg har kendt ham længe.
Vi meldte os begge til turen
for flere uger siden uden at vide det.
Jeg fatter ikke, du siger det nu.
Men på La Rosa sagde han, han havde meldt sig dagen inden.
-Mener du, lige før vi kom? -Ja.
-Sært. -Ja.
Jeg ved ikke.
Helen, gider du hjælpe mig?
Okay, jeg kommer.
Tæller det at kysse i to sekunder?
-Jeg så dem ikke kysse. -Det gjorde jeg.
Har vi set nogen mærkninger?
Hvilke mærkninger?
Det er så tragisk.
-Hvad? -Jake kysser godt, og han er taget.
Tænk, at vi taler om det.
Okay, lad os drikke en tår.
Hvordan ved du, han er god til at kysse?
Windy sagde det. Han kyssede kun hende.
Ja, han stoppede legen.
-Kærlighed ved første kys. -Åh gud.
Sådan er det ikke.
-Kan vi ikke droppe emnet? -De har kemien, det er tydeligt.
Træbark har kemi med ham.
-Ja. -Hvad mener du med, at han er taget?
Windy er lun på ham, og det er sikkert gensidigt.
Det er ubekræftet.
De elsker begge fårehunde, vaffelfritter, sejlads og vin, så…
Kaylee, alle elsker de ting. Især vaffelfritter.
Jeg kan ikke lide det navn. "Doomsday"?
Hun er klog. Vi burde kalde hende…
-"Smart Sauce." -Det lyder dumt.
-"Karly Smart"? -Nej, ikke dit bedste.
De er gode til poseslyng og elsker vin. De burde blive gift.
Bare vent. Det er sådan, folk finder hinanden.
Hey, Mason skal tisse.
Føj, sikke et syn.
Vent lidt, jeg har kortet.
Ja, hjælp mig, Mason.
Men du kan ikke kende dine forældre.
Ikke som deres venner kendte dem.
Når de får dig, er de mennesker, som de var, forsvundet.
Fortabt i en voksenverden. Det er trist.
Ja, det er trist.
Få mig ikke til at græde i skoven, Kaylee.
Skal vi sætte tempoet op eller hvad?
Mason, tag en lur.
-Åh nej. -Jeg er sulten.
Hugh, må jeg se kortet?
-Vi kan ikke stoppe igen. -Mit vand smager af hamburger.
Hvor lækkert. Jeg glæder mig til at spise en burger.
-Åh nej. -Træstammer.
Vi skulle over det her bjerg.
Vi skulle være gået til venstre.
Jeg har altid villet være gymnast, men de sagde altid, jeg var for tyk.
Åh gud. Hugh?
-Hugh! -Åh nej!
Hugh?
-Er han okay? -Han er besvimet.
Rygsækken skal af. Mason!
-Mason! -Mand?
Okay, tag den side.
En, to…
Okay.
-Hey, Kaylee. Stop. -Undskyld.
-Kan du rejse dig? -Nej, det tror jeg ikke.
Vi kan ikke lade ham ligge med ansigtet nedad.
Vent, nej! Jeg har det fint!
Se i håndbogen. Der står, I kan lade mig ligge.
Jeg har læst den, og det står der ingenting om.
-Må vi flytte ham? -Nej, men vi kan ikke lade ham ligge.
-Du har ret. -Godt.
Hvis I tager hans skuldre, så tager jeg hans ben.
-Mason, hjælper du lige? -Ved I hvad?
Jeg har det meget bedre.
Efterlad mig bare sådan her.
-Rolig. -Put solcreme i nakken.
Vi vender ham om og lægger ham på stien.
-Er I klar? En, to, tre… -Nej!
Er et af hans ben længere end det andet?
Okay, det er brækket.
Vi giver ham en skinne.
Kaylee, find to lange grene. Sue, tag en trøje.
-Åh gud! -Kan du bevæge din fod?
Jeg hørte et knæk.
Okay, det er ikke godt.
Hvorfor trådte du på den stamme? Hørte du ikke, han råbte ad Helen?
-Beckett sagde det en million gange. -Helt ærligt.
Situationsfornemmelse, okay?
Der er et æsel.
Er der et æsel?
Nej, han har hallucinationer.
Nummer to med en stor pomfrit.
Hvem går efter hjælp?
-Dig. -Ja, dig.
Mit ben er lamt.
Okay, her er håndbogen. Der står alting i den.
Jeg skynder mig tilbage.
Og hvis han dør?
-Det sker ikke. -Og hvis han taler om æsler?
Det kan ske.
Det skal nok gå.
Jeg kan reiki.
Jeg leder efter hjælp, så bliv her med Kaylee og Sue.
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad der skete.
Det er okay.
Venner? I skal slå lejr med det samme,
og sov på skift, så der altid er en hos ham.
Pas på jer selv.
I skal arbejde sammen.
Jeg kommer tilbage efter jer.
I kan godt.
Okay, du kan godt. Du har læst håndbogen.
Du skal bare orientere kortet.
Denne vej.
Vi må gøre et eller andet.
Det er ikke kun, fordi de er langsomme.
Der er noget galt.
-Der er gået timer. -Ja.
Vi må finde på en plan.
-Jeg kan ikke bare sidde her. -Ja, men det er for mørkt nu.
Hvis de kun er gået forkert, ville de have været her nu.
I værste fald finder vi dem i morgen…
Hej! Jeg fandt jer.
Hvor var I?
Vi kom til at gå forkert, og Hugh er faldet.
-Han er såret. -Hvor slemt?
Han trådte på en stamme.
Hvor mange gange har jeg advaret jer?
Ja, du har sagt det mange gange.
Hans fod gik igennem, og jeg tror, han er i chok.
-Var han ved bevidsthed? -Ja, indtil vi prøvede at flytte ham.
-Hvorfor gjorde I det? -Han lå over stammen.
-Jeg vendte ham og gav ham en skinne. -Godt tænkt.
Hvordan så han ud?
Han var bleg og klam.
Vi må hente ham.
Nej, det er for mørkt.
Vi skal ikke have flere sårede.
Vi må vente.
Godt gået.
-Vi henter ham i morgen. -Det er alvorligt.
Vi går klokken fem. Ingen mad og ingen kaffe.
I laver bål, mens vi plejer Hugh. Det bliver en hård tur.
Gå til køjs, og tænk på jeres person.
I får brug for det.
Det lyder som en god idé.
Kom her.
Er du sulten? Vil du have kaffe?
Ja, det ville være godt, tak.
Jeg føler mig lidt rystet.
Det skete så hurtigt. Han faldt bare.
Og Mason… Tak.
Han lukkede bare ned. Fuldstændig.
Jeg ved ikke hvorfor.
Godt, du er okay.
Ja, tak.
Jeg kan ikke sove.
Undskyld, jeg holder dig vågen.
Det er i orden. Jeg kan heller ikke sove.
Hvad mente Beckett med, at vi skulle bruge vores person i dag?
Vi har lavet en øvelse,
hvor han ville have os til at tænke på en person,
der elsker os og tror på os.
Så hvis det bliver meget hårdt herude,
kan vi henvende os til den person inde vores hoveder
for at hente lidt styrke.
Hvem er din person?
Min mor.
Ja, din mor er fantastisk.
Hun husker altid alles navne.
Hun lavede den bedste islagkage.
Ja, det gør hun stadig.
Og hvem er din person?
Nathan, tror jeg.
Er han den bror, du mistede?
Hvad har du hørt?
Jeg ved, det var en slags ulykke,
men Duncan har aldrig helt forklaret det.
Jo…
Vi var så tætte. Vi gjorde alting sammen.
Vi byggede fæstninger og legede…
…en leg.
Pyt med det. Vi burde sove.
Nej, det er okay. Jeg vil høre om det.
Han var lige fyldt fem, og jeg var seks.
Vi var i mine forældres venners sommerhus.
Nathan ville så gerne se bådene. Han elskede både.
Og han blev ved med at tigge mig
om at tage ham med til havnen og…
Jeg ville hellere blive i huset
og se en film med de andre børn.
Han gik ud.
Men jeg bemærkede det ikke. Det gjorde ingen af os.
De fandt ham senere den aften.
Frygteligt.
Beklager.
Så jeg spekulerer altid over, hvorfor jeg ikke … gik med ham.
Hvorfor bad jeg ikke mine forældre om at gå med?
Du var seks år gammel, ikke?
Jo, jeg forstår godt den logik,
men det ændrer ikke noget.
Duncan var meget tit syg.
Og min mor…
Hun gik fuldstændig ned.
De blev skilt, og min far rejste.
Og så afleverede min mor os bare hos Gigi en dag.
Hun kom aldrig igen.
Hun skriver til mig.
Hun sender tekstbeskeder og spørger, hvordan jeg har det.
Jeg svarer altid: "Jeg klarer mig godt."
Det er, fordi du altid er god.
Jeg synes aldrig, jeg har været god.
Jeg er god til at miste folk.
Jeg har mistet Nathan, mine forældre og…
-Ikke Duncan. -Nej.
Han bad ikke om at blive født.
Han blev kastet ind i problemerne, ligesom du blev det.
Ja, men jeg er så gal på ham.
Jeg ved, det er uretfærdigt, men jeg…
Han skulle ikke igennem det samme.
Han går ikke rundt med den vægt, som jeg bærer på.
Jeres forældre svigtede også ham.
Ja.
I morgen bliver det brutalt.
Vi burde få noget søvn.
Kyssede du Windy?
Ja, men vi spillede Sandhed eller Konsekvens.
Var det Sandhed eller Konsekvens?
Nu forstår jeg det.
Vent, hvorfor spørger du?
Du taler stadig med din eksmand, som om I er…
-Han ringer. -Ja, og du bliver ved med at svare.
Du taler altid om, at du ikke kan slippe af med det.
At det klæber sig til dig, men det tror jeg ikke.
Det er dig, der klamrer dig til det og til ham.
Okay, bare så du ved det.
Jeg klamrer mig ikke til nogen mænd.
Og jeg er fuldt ud i stand til at tale med en person,
som jeg har været gift med, uden at det skal…
Ja, hvis det kun handler om det.
Hvorfor lyder du som en jaloux kæreste?
-Jeg kunne sige det samme om dig. -Ved du hvad?
Fra nu af, værsgo.
-Kys bare enhver 20-årig med en mund. -Kun én.
Jeg kan tale med alle de tabere, jeg vil.
Og vi lader hinanden være.
-Helen. -Glem det nu bare. Godnat.
Jeg ved ikke, hvad vi kan forvente,
så vi skal holde hovedet koldt.
Ved I hvad?
-Helen? -Ja.
Du tog dig af Hugh, organiserede de andre og fandt os.
-Du fører an i dag. -Okay.
Godt klaret.
Godt gået.
Okay, lad os gå.
I skovens dyb vi sammen gik
Vores kærlighed var stor dengang
-Du er min kærlighed -Giv mig din kniv, så jeg kan ende det.
Det lys, der leder mig på vej
Men da du har fået en anden kær
-Helen! -Åh, gudskelov!
-Hej. -Åh gud, du kom tilbage.
Ja da. I har klaret den godt.
-Hej, sygeplejerske. -Lad os se på dig.
Endelig lidt alenetid med dig.
Gid det var af en anden grund.
Ja, han kan umuligt gå herfra.
Okay, vi laver et leje til Hugh.
Hvem har rebet?
Find to kæppe på to en halv meter.
Det burde gøre det.
Mason, giv mig tre jakker.
Kom nu, få det til at ske, folkens!
Okay, vi ses der om et par timer, tak.
Du klarer den. Vi får dig væk.
-Ja, du skal nok klare den. -Godt.
Ambulancen venter på os 3,8 km herfra.
Okay, lad os opsummere.
Mason, Helen, Jake og jeg bærer Hugh.
Vi efterlader rygsækkene her.
Jeg tager Hughs.
Windy, Kaylee og Sue bærer al maden og toiletsagerne
til Painted Meadow.
Vi ses i aften.
I morgen er der fridag. Pas på jer selv.
-Hej! -Hej.
Jeg elsker dig, Hugh.
-Hvordan har han det? -Han har store smerter.
Han sagde, at Helen var hans helt.
Du har gjort noget rigtigt, Helen med et "H".
Jeg har brug for et øjeblik. Jeg må forberede mig mentalt.
-Er I klar? -Se på mig.
-Hold øjenkontakten. -En, to, tre.
Godt. Hold armene udstrakt, så er det nemmere.
Det er godt.
-Er vi klar? -Ja, kom så.
En fugl har hvisket i mit øre
At Beckett han er kugleskør
Ja, det er virkelig sjovt.
Min mobil er gået død
Jeg havnede på en piges skød
-Hvad? -Det lød underligt.
Hvad med en vandresang?
Det distraherer.
Nioghalvfems flasker øl er tilbage
Nioghalvfems flasker øl
-Er du okay? -Jeg vil i spabad.
-Hvordan går det? -Mine hænder gør ondt.
Lad os se. Ja…
-Bare lidt mere. -Hey!
Hugh, ambulancen er lige der. Vi er så tæt på.
-I klarede den. -Giver I os en hånd?
Du skal nok klare den.
Vi ses i byen. Pas godt på dig selv.
I lige måde.
-Hey. -Hej.
Jeg kan med sikkerhed sige, at blandt alle i gruppen
har jeg mindst imod dig.
Det siger du bare, fordi du er på medicin.
Ja, men det er også rigtigt.
Jeg kan virkelig lide dig.
Lige et råd… Hvis du kan lide ham, så sig det.
Ingenting betyder noget herude.
Vi er i rummet. Virkeligheden er sat på pause.
Jeg ligger ikke her med et ekstra langt ben.
Jeg er hjemme i min seng,
og jeg vågner om et øjeblik.
Okay, hør her. Han er min lillebrors bedste ven.
-Der er så meget… -Helen.
Du sagde, du ville nulstille, så nulstil med den nuttede sag.
Desuden tror han sikkert, du er en Føniks.
Alle ved, listen var min, ikke?
Jo.
-Okay, vi er klar. -Godt, soldat.
Og vi er ikke ansvarlige for det her.
-Du hører fra min advokat. -Du skrev under.
Helen, bliv ved med at bruge solcreme.
Du kan ikke stoppe tiden.
-Men du kan begrænse skaderne. -Tak.
Tag nu bare af sted.
Hej!
Det føles godt, ikke?
Hvad?
-At være så udkørt. -Ja, du har ret.
Okay, tilbage til lejren.
Nu skal du se mit yndlingssted.
Glæder mig.
Også mig.
Hej, venner.
Vi gjorde det!
Jeg glæder mig. Mine forventninger er meget høje.
-Kaffe? -Ja, meget gerne.
-Hvor er her smukt. -Ja.
-Her. -Tak.
Jeg er ked af det forleden.
Det er okay. Tænk ikke over det.
Jeg ved, hvordan folk ser mig.
Mit liv er uægte.
Jeg er falsk.
Jeg har bare ladet som om og spillet en idiot så længe, at…
Jeg ved ikke engang hvorfor.
Du er klar over det, og du arbejder åbenbart på det.
Har du lyst til at gå en tur med mig?
Jeg tror, jeg bliver her lidt længere.
Hvis det er okay.
Ja, selvfølgelig.
Tak for kaffen.
-Hej. -Godmorgen.
Derovre kan man fange mange ørreder.
Nå, fedt.
Min far og jeg plejede at fiske her.
Vi hørte en masse historier om, hvor helligt det her sted er.
Jeg tror det.
Det her kommer måske som en overraskelse for dig,
men jeg passede ikke rigtigt ind, da jeg var yngre.
Folk forstod mig ikke.
Men … herude passer jeg ind.
I vildmarken.
Jeg hører til.
Jeg føler, jeg er en del af noget større.
Har du skyttegravsfod?
Hvad? Nej.
Ingen må få vabler nu, så husk at tørre din sokker, okay?
Ja, det skal jeg nok.
Hvis du havnede på en øde ø,
hvem ville du så have med dig?
-Mason eller Hugh? -Ingen.
Sådan, min gode mand.
Din krone.
Jeg kunne vel godt godtage en eller anden middelmådig…
Hey…
Jeg har tænkt over noget, du sagde.
Du sagde, at jeg ikke var sjov mere,
og det har jeg tænkt meget på.
Hvad mener du?
Jeg sagde vist: "Husk, da du var sjov."
Ja, og det betyder, at jeg plejede at være sjov.
Hvornår var jeg så sjov?
Før…
-Okay, før Mike. -Ja.
Ja, det…
Kan du huske, da vi mødtes på den universitetsbar?
-Ja. -Du var karaokedronning.
Ja.
Du lod os aldrig betale for noget.
Du må have brugt en formue på pizzaer.
I havde jo ikke en øre.
-Jeg er virkelig sød. -Ja.
Ja, jeg kan huske dig, Helen. Jeg kan huske…
Du virkede så livsglad, og du grinede hele tiden.
Jeg var ung. Jeg havde ikke så meget ansvar.
Du er stadig ret ung.
Ja.
Vi er begge unge.
To unge personer i vildmarken.
I fare for bjørne.
Hvor er de smukke.
Hvor er Doc henne?
Han leder efter et bedre sted nede ved floden.
Jeg finder ham.
Hvordan laver vi dem?
De skal flås og renses.
-Mange tak for dit offer. -Jeg tager hovedet. Det er protein.
Lad os få gang i et bål. Hvem henter træ?
Jake, er du her?
Jake?
Jake, er du her?
Jake?
-Her, jeg er herovre. -Hvor?
Her. Jeg er herovre.
Hey, er du kommet til skade?
-Hvorfor sidder du ned? -Nej, jeg…
Tak, fordi du kom efter mig.
Ja.
Er du okay?
Jeg er bare bange.
Bange? Hvorfor? Alt er fint.
-Jeg har mistet mine briller. -Hvordan? Har du ikke de der…
Jo, men de sad fast i en gren og faldt af.
Jeg ledte efter dem for længe, og det lyder dumt.
Nej, det gør ikke. Du har tabt brillerne.
Og der er supermørkt her.
Helen, jeg er ved at miste synet.
-Undskyld, hvad mener du? -Det er noget genetisk.
Retinitis Pigmentosa.
Alle stavene og tappene i mine øjne dør en efter en.
Åh gud. Så det forklarer, hvorfor du stoppede som læge.
Ja, det begyndte for nogle år siden,
og det er gået ned ad bakke meget hurtigt.
Det er især om natten.
Jeg føler ikke, jeg ved, hvem jeg er mere.
Jeg plejede at kunne ordne alting og…
Jeg føler mig fortabt. Jeg er fortabt.
Hey! Jeg er her.
Og jeg ved, at du ikke er fortabt.
-Jake, Helen? -Ja.
Vi er her.
Tak, fordi du reddede mig.
Nu er vi kvit.
Kom nu.
Hvor pigerne er smukke
At jeg for første gang så Den søde Molly Malone
Hun trækker sin trillebør gennem de smalle gader
Hun råber: "Hjertemuslinger, blåmuslinger
Og de er i live"
De er i live
Ja, de er i live
Hjertemuslinger, blåmuslinger
Og de er i live
De er i live
Ja, de er i live
Hjertemuslinger
-Åh, du godeste. -Blåmuslinger…
Det sner!
Det er helt enestående. Det er sæsonens første snefald.
Det er fantastisk. Hold da op.
Pak jer ind. Gør jer klar til en kold nat.
Det er sindssygt.
Det bliver en hård tur i morgen.
Det er symbolsk på vores sidste nat.
Det er helt utroligt.
Okay. Så går vi, folkens.
Der er kun fodspor.
Flot.
Det har været en fantastisk oplevelse,
bortset fra at Hugh næsten døde.
Når vi er i bussen, skal vi stemme om,
hvem af jer der skal vinde BSC-beviset.
Jeg har en favorit.
Okay.
Lad os sige farvel til det smukke sted.
Se ned, tak.
Alvidende moder. Undskyld, vi er så stor en svøbe.
Undskyld, at vi spreder affald og kvæler fiskene med plastposer.
Vi går rundt i dumhed, blinde og vrede,
og vi kan ikke altid se din skønhed.
Tak for denne verden fuld af mirakler
og tak for den gave, vi kalder Painted Meadow.
Vi er ikke værdige til din kærlighed eller til den lykke, som du giver os.
Tak.
Men før vi går,
vil jeg gerne tilbyde Mason et nyt navn.
-Er det rigtigt? -Ja.
-Jeg tager imod. -Godt.
Dit nye vandrenavn er nu Big Deer.
-Big Deer. -Fedt.
-Hjorte betyder forandring. -Korrekt.
Big Deer.
Big Deer!
Woody? Du fører an.
-Er det rigtigt? Mig? -Før os hjem.
-Er I parate? -Ja!
-Det var godt. -Kom, Woody.
Sikke en gnist.
Den var til Cole, som knuste mit hjerte i vandland.
Kom så, Lulu!
Gid jeg aldrig var kommet.
Er der andre, der har lyst til at… Beckett er her med prisen.
Jeg har ikke talt stemmerne op, så giv mig to sekunder.
Det er i orden.
Du behøver ikke være Beckett…
Windy!
Du ser godt ud. Vil du tale om buddhisme? En drink?
-Skål! -Hej, hvordan går det?
-Helen med et "H". Du ser godt ud. -Det gør du også.
Hvis I vil have jeres stemmebånd i form,
så har jeg også nogle gode øvelser.
Okay, alle sammen, vi er nu klar til at tildele beviset.
Hvis I vil komme nærmere.
Er vi her alle sammen? Godt.
Beviset går til en,
som vi alle kender og holder af.
Hugh!
-Hvad? -Hugh?
Han er her slet ikke. Hvad med Helen?
Hun reddede Hugh. Hun fortjener beviset.
Jeg er enig, men I har stemt på Hugh.
-Nej, ikke mig. -Nej.
Det har jeg måske. De er begge med "H".
Vi må gøre det om.
Sådan fungerer det ikke.
Det er helt fint. Til Hugh.
Og til Helen med et "H".
Jeg elsker dig.
Der er en krukke til drikkepenge bagved, hvis I føler jer gavmilde.
Jeg tror ikke på kapitalisme, men penge hjælper stadigvæk, så…
Lulu organiserer nu en aften
med noget meget interessant karaoke.
Så hyg jer.
Interessant er ikke ordet.
Det er meget mere end det. Godt…
-Du fik min stemme. -Vi holder en pause…
Du er genopstået fra asken og er blevet et med naturen.
Den liste vil forfølge mig, ikke?
Smid ikke ting i skoven.
Okay.
Hej.
Jeg stemte på Hugh.
Jeg troede, du var ligeglad.
Jeg er ligeglad, nu hvor jeg ikke vandt.
Nå ja.
Hun nægter at tro på, han er taget.
Er han det?
Ja, han har nogen derhjemme.
Hej, venner.
Ja, selvfølgelig.
Vi taler om at holde kontakten bagefter.
Okay, folkens. Slæng.
Det er tid til at komme i gang.
Helen?
Hey, hvad er der galt? Hvor skal du hen?
Hjem.
Kom nu. Kan du ikke blive lidt?
Det kan jeg ikke. Virkelig.
Hvorfor ikke?
Helen? Hvor skal du hen?
Hej.
-Jeg sniger mig ud. -Nej.
Jo, jeg ville ikke afbryde noget, men jeg skal hjem.
-Jeg vil savne dig. -I lige måde.
-Før du går, tre gode ting. -Okay.
Okay, den første. Jeg er glad for, ingen døde på turen.
-Også mig. -Et plus.
Nummer to, jeg er glad for mine gode, nye venner.
Og den tredje…
Jeg kender mig selv bedre.
Jeg er ny.
Det var vist fire, men det er okay.
Jeg kan ikke sige farvel.
-Jeg elsker jer. Vi ses snart. -Ja, hej.
Det er ligesom Romeo og Julie
Vi er som 40 hunde og cigaretter
Vi er som gode tider Der ikke er kommet
Endnu
Jeg bør ikke lytte til det.
Jake?
Jake.
"Jeg elsker dig ikke, som var du en rose eller en topas…"
"…eller nelliken, der glimter som en stjerne.
Jeg elsker dig, som visse mørke ting skal elskes,
i hemmelighed, mellem skyggen og sjælen.
Som planten, der aldrig blomstrer,
men bærer i sig farven fra skjulte blomsterskud.
Takket være din kærlighed rejser en vis solid duft sig fra jorden
og lever mørkt i min krop.
Jeg elsker dig uden at vide hvordan, hvornår eller hvorfra.
Jeg elsker dig ligefremt, uden kompleksiteter og stolthed.
Jeg elsker dig og kender ingen anden måde end denne,
hvor et jeg og et dig ikke eksisterer.
Så tæt at din hånd på mit bryst er min egen hånd,
og så tæt at dine øjne lukker, som jeg falder i søvn."
Du ser helt anderledes ud, end da du tog af sted.
Jeg vidste, at noget havde ændret sig.
Det er et nyt mig.
Jeg føler mig yngre. Er det muligt?
Ja, Moder Natur udretter vilde ting.
Det gør kærlighed også.
Gigi, jeg er ikke forelsket.
Hvem er det?
Jeg åbner.
Hej!
Hej.
Det er bare mig.
Kom ind. Hvordan gik turen?
-Det gik som smurt. -Godt.
-Hvordan gik vandreturen? -Jeg overlevede.
-Ja? -Det var godt.
Vent, hvad…
Det er … underligt.
Hvad laver vi?
Jeg vil gerne sige, at alt det, der er sket mellem os,
altid har handlet om mig og ikke om dig.
Det skyldes, jeg har båret rundt på vrede
og en masse skyld.
Det er uretfærdigt, og jeg vil gerne starte forfra.
Jeg kan godt lide de nye og positive vibrationer.
Det er rart.
-Godt. -Ja.
Der er kaffe. Gigi er her.
-Spiser du stadig ikke sukker? -Jo, jeg frådser i sukker.
-Du er på det igen. -Ja.
Det var da godt.
Okay, så du tager på vandretur
og bliver pludselig en helt anden person.
Jeg må lige sige, jeg er glad for, at du ikke døde i skoven.
-Tak, jeg er ikke en idiot. -Det ved jeg godt, men…
Vi skal til at tale om ting nu, ikke?
Jo, det er måske ubehageligt, men vi er nødt til det,
hvis vi skal komme videre.
-Dunky, min dreng! -Gigi!
-Vær klar til at gå klokken halv syv. -Ja.
Hvor skal vi hen?
Vi holder en fødselsdagsfest
for Gigis regelmæssige kæreste Ricky.
Jeg tror, jeg melder pas.
Vil du ikke til fest?
Jo, du skal med. Hvorfor dog ikke?
-Okay, en bedre søster. -Dans med mig.
Du har fat i noget. Dans!
-Jeg sagde ja. -Sådan!
Tillykke, Ricky.
Åh, Gigi!
Ricky og Gigi er sammen igen.
Det giver mening.
-Ja, en god mening. -Det er smukt.
Vidunderligt.
Det er den sidste, ellers falder jeg i søvn.
Du er lidt af en letvægter.
På vores vandretur talte vi altid om, hvem vores person var.
Den person, vi kunne stole mest på,
og du har altid været min person.
Jeg håber, jeg kan være din.
Ja, du har faktisk altid været min person.
Tak.
Det påskønner jeg.
Okay, men først og fremmest…
Vi skal ud at danse nu.
Jeg elsker det nummer. Kom nu.
Okay, ja.
Hvor blev du af?
Jeg har læst digtet.
Det er ikke mit.
Det ved jeg godt.
Det er smukt. Jeg burde være blevet.
Du havde ret.
Jeg opførte mig som en jaloux kæreste,
for det har jeg drømt om at være i meget lang tid.
Jeg spilder min tid, hvis vi ikke er sammen hver dag.
Mit liv vil ændre sig, og det er noget, du skal overveje.
Men jeg håber, du vil.
Jeg håber, du vil overveje det og mig.
Jeg elsker den sang.
Vil du se mig danse?
Ja. Vil du se mig danse?
Så længe jeg kan.
Jake, min makker.
Okay, folkens!
Ja!
Tekster af: Rikke Schultz