Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- פי אנד לר -‬
‫מטרות לטיול הרגלי שלי.‬
‫למצוא חיבור עמוק יותר לטבע.‬
‫להתרומם מהאפר של עצמי כמו עוף החול.‬
‫לקבל תעודה ארורה.‬
‫היי! מזל טוב למה שאמור‬ ‫היה להיות יום הנישואים השישי שלנו.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫מושלם, צילמתי, תודה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-יופי.‬
‫מייד אחזור.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אקח את זה. תודה.‬
‫מזל טוב, הלן.‬
‫כרגע, פשוט לעשות את זה.‬
‫היי, אחותי. מזל שהתחתנת איתו.‬
‫אתה מוכן לרדת ממנו? זה יום החתונה שלו.‬
‫וגם, אתה מוכן לרדת ממני,‬ ‫זה יום החתונה שלי.‬
‫את יודעת שאני לא יכול לעשות זאת‬ ‫כי אני חושב שהוא בכלל לא מתאים לך,‬
‫וגם ג'ייק לא חושב כך, אז…‬
‫מה?‬ ‫-מי?‬
‫מי? ג'ייק, החבר הכי טוב שלי מאז כיתה ח'.‬
‫קיבלת שבץ?‬ ‫-לא.‬
‫הייתי עם הגב מופנה אליכם,‬ ‫לא ראיתי אותו. היי, ג'ייק, מה שלומך?‬
‫אצלי טוב, כן, טוב. את נראית… נהדר.‬
‫תודה.‬
‫דנקן, אני מעריכה את מה שאתה עושה,‬
‫כל הקטע של האח שמגן על האחות,‬
‫אבל זה לא הכרחי, בסדר?‬
‫מייק ואני ביחד כבר הרבה זמן.‬
‫אנו נשואים עכשיו, בסדר?‬
‫היום אנו נשואים ונהיה בסדר,‬
‫ואני אהיה בסדר.‬
‫אז, תודה, אבל יש לי‬ ‫קצת יותר ניסיון חיים ממך.‬
‫טוב, אנחנו לא צעירים ממך בהרבה, הלן.‬
‫יש לנו מספיק ניסיון חיים…‬ ‫-חמש שנים.‬
‫…לדעת מתי אנחנו עושים…‬
‫לא שוב. בסדר.‬ ‫-מישהו נפצע!‬
‫ואו! איזה ריקוד.‬ ‫-היי.‬
‫אתה בסדר, הנה.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫אעזור לך לקום.‬ ‫-תודה.‬
‫זו הייתה טעות, זו הייתה המילה… שחיפשתי.‬
‫דנקן?‬
‫מישהו ראה את המארח של המסיבה הזאת?‬
‫הוא ירד לנהר עם בחורה.‬ ‫-איזו בחורה?‬
‫איזה נהר?‬
‫הלן, היי!‬
‫היי, מה שלומך?‬ ‫-היי, ראית את דנקן?‬
‫אני חייבת לתת לו את המפתחות שלי.‬ ‫הוא שומר לי על הבית בסוף השבוע הזה.‬
‫מה בקשר לדנקן?‬
‫ראית אותו? מה?‬
‫ראית את דנקן?‬
‫הוא שומר לי על הבית‬ ‫עליי לתת לו את המפתחות שלי.‬
‫מצטער, אני לא שומע מילה ממה שאת אומרת.‬
‫כי המוזיקה רועשת מדי!‬ ‫מי משמיע מוזיקה כל כך רועשת?‬
‫נכון, בסדר.‬
‫רוצה לצאת החוצה?‬
‫בסדר, כן. אוכל לשמוע אותך בחוץ.‬
‫לא ציפיתי לראות אותך.‬
‫כן, הייתי צריכה לתת‬ ‫את המפתחות שלי לאחי האידיוט.‬
‫הוא הלך לנהר לפני כ-30 דקות עם החברה שלו.‬
‫איזו חברה?‬
‫קוראים לה מולי.‬ ‫היא ממש נחמדה, היית מחבבת אותה.‬
‫מייק.‬ ‫-את עדיין מדברת איתו?‬
‫הוא מתקשר אליי הרבה.‬ ‫אני חושבת שהוא שוכח שאנו גרושים.‬
‫בסדר.‬
‫למה שלא תישארי לשתות משהו?‬
‫לא, אני עוזבת את העיר מחר.‬
‫קדימה. עדיין מוקדם.‬ ‫-לא, אני רוצה ללכת הביתה לארוז.‬
‫כן.‬
‫אני זוכר שפעם היית כל כך כיפית.‬
‫סליחה? מה זה אומר? אני עדיין כיפית.‬
‫לא התכוונתי לזה ככה.‬
‫אני כל כך כיפית,‬ ‫שלא היית מסוגל לקלוט את זה.‬
‫בכל אופן, תיתן את המפתחות שלי לדנקן?‬
‫הוא אמור לשמור על הבית שלי כשלא אהיה.‬
‫למרות שמי יודע אם הוא בכלל זוכר.‬
‫הוא יטפל בזה.‬
‫בדיוק כפי שהוא טיפל בפיקלס?‬
‫טוב, זו לא הייתה אשמתו.‬
‫הוא דרס את פיקלס עם הרכב שלו.‬ ‫זו הייתה אשמתו של פיקלס?‬
‫הכלב הזה חי עשר שנים נוספות אחרי זה.‬
‫זה לא העניין.‬
‫טוב לראות אותך, הלן.‬ ‫-טוב לראות אותך.‬
‫אבל אולי כדאי שתגיד‬ ‫לחבר הכי טוב שלך שהוא מבאס.‬
‫אני בטוח שלא אגיד.‬
‫- מבוא לאושר -‬
‫היי.‬ ‫-היי, ג'ייק נתן לך את המפתחות שלי?‬
‫כן. סליחה על אתמול בלילה. קפה?‬
‫נהדר.‬
‫שני סוכר, בלי חלב.‬
‫תודה. כן, אני לא משתמשת‬ ‫כרגע בסוכר, אבל תודה.‬
‫את לא? את לא משתמשת כרגע בסוכר?‬ ‫-אני מנסה לצמצם את צריכת הסוכר שלי.‬
‫את מוכנה לצאת למרחבים הפתוחים,‬ ‫לחוות את כל מה שיש לטבע להציע?‬
‫את יודעת, אם את רואה דוב,‬ ‫ראיתי את כל הסרטים הדוקומנטריים עליהם.‬
‫את יכולה לגשת וללטף להם את הבטן.‬ ‫הם אוהבים את זה.‬
‫נהדר, אני אזכור את זה.‬
‫בבקשה, אל תשרוף את הבית שלי כשלא אהיה.‬ ‫ואל תיגע בצמחים, הם לא צריכים השקיה.‬
‫הם נראים מאוד מחוספסים, הם תמיד יבשים.‬
‫זו רשימה של דברים‬ ‫שאני רוצה שתטפל בהם כשלא אהיה.‬
‫פשוט תעקוב אחר הרשימה.‬ ‫כל מה שאתה צריך מופיע בה.‬
‫בסדר, זה… זה כמו רוצח סדרתי.‬
‫נִיְלַנְתְּ את זה. יש לך מכונת נִיְלוּן?‬
‫אל תעשה משהו טיפשי.‬
‫את חושבת שאי פעם תפסיקי לרדת עליי?‬
‫תעשה משהו כמו שצריך‬ ‫ואפסיק לרדת עליך. בסדר?‬
‫זה.. זהו זה. זאת הדרך.‬
‫הגיע הזמן להתבגר, אתה בן 35.‬ ‫-הבנתי את זה.‬
‫את יודעת, אני עושה דברים כמו שצריך.‬ ‫אני מבוגר. אני גבר בוגר.‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫טכנית.‬ ‫-כן.‬
‫את ממש הולכת ליהנות.‬ ‫את תקבלי את כל התגים, ותרכשי המון חברים...‬
‫זה טיול מחנאות למבוגרים.‬ ‫-...הרבה דיג. כן.‬
‫זה לא מחנה צופים.‬
‫כן, תג חץ וקשת.‬
‫בלי חץ וקשת, לא.‬ ‫-בסדר.‬
‫תיהני.‬
‫תודה, דנקן.‬ ‫-זה יהיה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אני אחראי. או משהו.‬ ‫-כן, אני…‬
‫ביי.‬ ‫-ביי!‬
‫תמסרי דרישת שלום לסבתא ג'יג'י בשמי.‬
‫- איסט ניו יורק, קונטיקט -‬ ‫- יציאה, לאוניה, טינק -‬
‫ג'יג'י, את כאן?‬
‫אני במועדון הקריאה, אחזור עוד מעט.‬
‫אני מניחה שאוכל ארוחת ערב לבד.‬
‫"חולמת יפהפייה, הקיצי משנתך‬
‫"אור הכוכבים והטל מחכים לך‬
‫"צלילי העולם הקשה נשמעו ביום‬
‫"חולמת יפהפייה, הקיצה למעני"‬
‫הידד! בראבו!‬
‫מותק, אני כל כך שמחה שאת כאן.‬
‫אני כל כך שמחה להיות כאן.‬
‫את נראית כל כך מקסימה, ג'יג'י.‬
‫אי אפשר להפסיק לנסות גם כשרוצים, נכון?‬
‫בואי נחפש גרוטאות חלל.‬ ‫-בסדר.‬
‫את יודעת, אני אף פעם לא מוצאת גרוטאות חלל.‬
‫טוב, את צריכה להסתכל‬ ‫מקרוב על התמונה הגדולה.‬
‫לא. לכן קוראים לזה התמונה הגדולה.‬
‫את לא אמורה להסתכל על זה יותר מדי מקרוב.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫אותו הדבר.‬
‫לא, את כאן, אז את מרגישה יותר טוב.‬
‫זה נכון.‬
‫הכול בוצע?‬
‫כן. הכול נחתם, אושר ונשלח.‬
‫ולא ראיתי אותו כבר יותר משנה, אבל…‬
‫עכשיו כשזה רשמי, אני שוב מרגישה עצובה.‬
‫את מבינה את כוונתי?‬
‫האמת היא שאני לא.‬
‫סבא שלך מת, הוא לא נתן לי‬ ‫את האפשרות להתגרש, האידיוט.‬
‫אבל את עדיין…‬
‫מתכוונת לצאת לטיול הרגלי המטורף הזה?‬
‫את לא מודאגת?‬
‫לא, למה שאדאג?‬
‫מעולם לא יצאתי למחנאות.‬
‫בפעם האחרונה שאת ואני‬ ‫ניסינו סמור'ס כמעט שרפתי את הבית.‬
‫ממה יש לדאוג?‬
‫שכחתי מזה.‬
‫אני מתגעגעת אליך, נייט.‬
‫- נייט, הלן ודנקן התינוק -‬
‫היי, מייק.‬ ‫-הלן, היי.‬
‫סליחה שאני מטריד אותך. תקשיבי, אפשר לבוא?‬
‫מייק, אני לא בבית.‬
‫אני חגורה בחגורת בטיחות, אני ברכב.‬ ‫אני יוצאת לטיול רגלי.‬
‫טיול רגלי? באמת? כמו תרמילאיות?‬ ‫-כן.‬
‫מדליק, זה נשמע כיף.‬
‫תקשיבי, עכשיו כשאנחנו סוף סוף גרושים,‬
‫אני מבין שכאשר התחתנו… לא הייתי נשוי.‬
‫כאילו, לא הייתי בנישואים.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני יודעת את זה.‬
‫ואני מרגיש שעכשיו,‬ ‫אני יודע איך להיות נשוי.‬
‫היי, מייק, אני זזה, בסדר?‬
‫אני חייבת לנתק, אני יוצאת‬ ‫לטיול הרגלי אתקשר אליך כשאחזור, בסדר?‬
‫אז אדבר איתך כשתחזרי.‬ ‫-ביי, מייק.‬
‫טוב, תיזהרי…‬
‫אין לי מייבש שיער בחדר הזה.‬
‫יש בחדר מספר 16. אתה רוצה אותו?‬
‫אני לא רוצה חדר אחר,‬ ‫אני רק רוצה מייבש שיער.‬
‫הוא מחובר לקיר, אז אי אפשר להסיר אותו.‬
‫היי. אתה יוצא לטיול הזה עם מהח"ט?‬
‫תודה לאל, עוד בנאדם זקן!‬
‫חשבתי שאני היחיד!‬
‫זו חבורה של צעירים מגעילים‬ ‫עם גוף צעיר ומוחות צעירים?‬
‫החדשות הטובות הן שיש לנו זה את זה.‬ ‫הרעות הן, שיש לנו זה את זה.‬
‫אני יו.‬
‫אני הלן.‬
‫אני יודע שאני לא נראה כמו יו.‬ ‫אבי קרא לי על שמו של יו הפנר.‬
‫הוא חשב שאגדל להיות רודף שמלות.‬
‫סליחה?‬
‫הוא מת עכשיו.‬
‫יו הפנר, לא אבי, הוא בקלבסאס.‬
‫כן. טוב, הלכתי למצוא‬ ‫את המיטה שלי במוטל הזה.‬
‫זו כבר חוויה נוראית, נכון?‬
‫בסדר, לולו, תודה על כלום.‬
‫אל תירצחי הערב, הלן.‬ ‫אנחנו צריכים להתחיל מחר.‬
‫אני מודאגת מכל העשן מאחורייך.‬
‫לא, זו רק האווירה שלי.‬
‫כן, אני אוהבת אווירה של עונה מפחידה,‬
‫כמו תבלין דלעת.‬
‫זה הקטע שלי.‬
‫באמת?‬
‫למעשה בחדר שלך היה פעם‬ ‫מישהו עם מונונוקלאוזיס. בבקשה.‬
‫תודה רבה.‬
‫כן, ב-19:00, יש קריוקי‬ ‫בחדר הישיבות, אני המנחה.‬
‫מדליק. תודה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫האם קיבלנו את כל הוויתורים חתומים?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, אנשים, בוקר טוב.‬
‫שבו בבקשה ונתחיל.‬
‫היי.‬
‫בסדר, כולם, תתכוננו להרפתקה‬
‫המטורפת ביותר של חייכם.‬
‫שמי בקט, ואני אהיה המדריך ומורה הדרך שלכם.‬
‫אם תסתכלו מאחוריי,‬ ‫תראו את מפת המסלול שלנו.‬
‫המסלול יהיה, 82 קילומטרים‬ ‫בשביל האפלצ'ים במדינת קונטיקט,‬
‫וכ-48 קילומטרים במדינת ניו יורק.‬
‫זה מרתיע, אבל זה יפהפה.‬
‫בסדר, בטיול הרגלי שלנו‬ ‫אנו הולכים ליהנות באופן אחראי.‬
‫תוכלו לראות כאן את העקרונות, הם כוללים:‬ ‫תכנון והכנה, ולא משאירים עקבות.‬
‫זה מה שאנחנו עושים כרגע.‬
‫בסדר, הפנימו את זה.‬
‫נתחיל במרחק שעה מכאן,‬ ‫ונסיים במקום האהוב עליי, פיינטד מאדו.‬
‫לפני שנרד לפרטים, נעבור בזריזות בחדר,‬
‫כדי להכיר זה את זה,‬
‫ואז נעבור לציוד.‬
‫תזכרו, האנשים האלה כאן, הם הצוות שלכם.‬
‫טוב, שמכם ולמה אתם כאן, קדימה.‬
‫היי, אני וינדי, לא ונדי, וינדי עם "י".‬
‫אני בת 28. בדיוק סיימתי את התואר השני שלי,‬ ‫ואני כאן כי אני מתה על הטבע.‬
‫וגם אחי הגדול עשה את המסלול הזה‬ ‫בשנה שעברה ואמר שזה מדהים.‬
‫הוא שבר את הרגל שלו,‬ ‫אבל אני חושבת שזו הייתה אשמתו.‬
‫אני זוכר אותו.‬
‫זאת הייתה אשמתו.‬ ‫-כן.‬
‫הבא בתור.‬
‫שלום. אני יו.‬
‫אני בן… שנים.‬
‫אני מבוגר מספיק כדי לא לדבר על גילי.‬
‫היא יודעת על מה אני מדבר.‬
‫הייתי שחקן מתחיל,‬
‫אז אני אוהב אתגר, אבל אני שונא תסכול.‬
‫אני כאן כדי להתגבר על זה.‬
‫אני פשוט רוצה להתענג על כאב ותסכול, באמת.‬
‫יופי. אתה תעשה זאת.‬
‫הבא בתור?‬
‫כן.‬
‫מה קורה, מייסון, בן 28.‬
‫סוחר בשוקי הסחורות, חי את אורח חיי הסוחר,‬ ‫אתם יודעים למה אני מתכוון?‬
‫אני מטייל ברגל מאז שאני תינוק.‬
‫אז אני כאן כדי להישאר בכושר.‬
‫אם למישהו יש שאלות, אני ספר פתוח.‬
‫יופי, ואם יש לכם שאלות, בבקשה תשאלו אותי.‬
‫תודה.‬ ‫-או אותי.‬
‫שב. לא, לא אותך. שב. תודה.‬
‫הבאה בתור. את.‬
‫בסדר. השאלה הראשונה שלי היא, בן כמה אתה?‬
‫לא, זה לא עוסק בי. שמך ולמה את כאן.‬
‫שמי הלן ואני מורה לאנגלית.‬
‫אני גרה בפיטסבורג,‬
‫ואני כאן כי התגרשתי.‬
‫האקס שלי ואני נפרדנו לפני יותר משנה.‬
‫הייתה בגידה,‬
‫ולמעשה היינו פרודים‬
‫זמן רב לפני שהתגרשנו.‬
‫אבל זה כמו… פריחה.‬
‫זה נצמד אלייך, זה נשאר איתך, אז…‬
‫אני חושבת שאני רוצה לאתחל את עצמי מחדש.‬
‫כן, לא מבינים את זה, אבל החיים גובים מחיר.‬
‫עברתי הפלה הרבה לפני שנפרדנו.‬
‫אז המשפחה שתמיד רציתי שתהיה לי התחרבשה.‬
‫אז… אני כאן‬
‫כי אני רוצה להפסיק להפר הבטחות לעצמי‬
‫ואני רוצה להתחיל לקיים אותן, ואז זה…‬
‫זה הצעד הראשון מבין רבים.‬
‫אבל אני חושבת שבכך שאני אומרת‬ ‫את זה בקול רם שאני באמת מתכוונת לזה.‬
‫בסדר, זה נהדר.‬
‫את יכולה לשבת.‬
‫הבא בתור? מה איתך?‬
‫היי, אני ג'ייק.‬
‫עסקתי בתחום הרפואה,‬
‫רופא, אבל אני כבר לא עוסק בזה יותר.‬
‫ואני מניח שאני כאן‬
‫מאותה סיבה שהיא נמצאת כאן.‬
‫מצטער, לא קלטתי את שמך.‬
‫שמה הלן.‬
‫הלן.‬
‫נכון.‬
‫מה שהלן אמרה באמת דיבר אליי.‬
‫לפעמים החיים גובים מחיר,‬
‫וצריך למצוא דרך להשיב מלחמה.‬
‫אז אני מניח שבגלל זה אני כאן,‬ ‫כדי להשיב מלחמה.‬
‫טוב, נהדר.‬
‫הבא בתור?‬
‫היי, אני סו.‬
‫אני סו מדור המליניאל,‬
‫ואני נודרת נדר שתיקה בטיול הרגלי שלנו.‬
‫מדובר בהעמקת המחויבות שלי לרוחניות שלי.‬
‫ותאמינו לי, זה לא יהיה קל,‬
‫כי ראשית, מעולם לא עשיתי דבר כזה לפני כן.‬
‫ושנית, הייתי בנבחרת הדיונים‬ ‫בתיכון ובקולג'.‬
‫אני אוהבת התדיינות טובה.‬
‫אבל אני חושבת שאתחיל בנדר שלי ממש עכשיו.‬
‫את מתחילה ממש עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫טוב, עכשיו.‬
‫בסדר.‬ ‫-היי.‬
‫אני קיילי. באתי להתמודד עם הפחד שלי מעץ.‬
‫כשהייתי בת שמונה, אבא שלי בנה לנו בקתת עץ.‬
‫והוא לא אטם אותה בפני מים.‬ ‫אז זה היה לא נוח, בלשון המעטה.‬
‫כשירד גשם, זה היה כמו להיקבר בארון עץ כהה.‬
‫זה לא היה זיכרון טוב.‬
‫אז…‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו, ציוד.‬
‫- תרמילים -‬
‫- שקי שינה -‬
‫- אוהלים -‬
‫- אוכל -‬ ‫- כיסאות -‬
‫- דברים -‬
‫אני חושבת…‬
‫האם הנעליים שלך חדשות לגמרי?‬ ‫לא קיבלת את הנעליים ששלחנו?‬
‫כן, אבל שכחתי אותן בבית.‬
‫למזלי הן פחות או יותר מתאימות.‬ ‫אז, זה בסדר.‬
‫את הבעיה.‬
‫בסדר, אנשים, אנחנו נתעורר עם הזריחה‬
‫ונצעד בין 9.5 ל-19 קילומטר בכל יום.‬
‫יהיו לכם מספר ימי מנוחה,‬ ‫ימים בהם לא נעשה כלום.‬
‫אבל לא תקבלו הרבה מהם,‬ ‫אז תיהנו מהם כשתקבלו אותם.‬
‫קרציות הן לא בדיחה כאן, בסדר?‬
‫תמשכו את הגרביים גבוה‬ ‫ותבדקו באופן קבוע שאין עליכם קרציות.‬
‫הייתם אמורים לקבל את נעלי ההליכה שלכם‬ ‫לפני מספר שבועות ולהתרגל אליהן.‬
‫הגרביים חשובים מאוד.‬
‫אם הם נרטבים, תקבלו "רגלי חפירות".‬
‫עליכם להסיר אותם ולייבש אותם.‬ ‫תוכלו לתלות אותם על התרמילים שלכם.‬
‫באוהלים תישנו בזוגות.‬
‫כולכם תהיו מותשים.‬
‫אתם תשנאו את כל מי שסביבכם,‬
‫וכולכם תפליצו ללא הפסקה, בסדר?‬
‫זה מה שקורה כשאוכלים אוכל מיובש.‬
‫זה לא טיול רגלי למתחילים.‬
‫בקטלוג בעצם זה הופיע‬ ‫כטיול רגלי למתחילים, נכון?‬
‫נכון. באמת.‬
‫אתה יודע למה אני מתכוון.‬
‫אנו נצטייד מחדש בנקודת האמצע.‬
‫אנו לוקחים איתנו רק מה שאנו צריכים,‬ ‫בלי שמפו, בלי דאודורנט.‬
‫אם תביאו את זה, אכריח אתכם‬ ‫לאכול את זה, בסדר?‬
‫ובבקשה, תביאו תחתונים.‬
‫אני?‬
‫תתפלאי.‬
‫הבאתי תחתונים. אני…‬
‫בסדר, זהו זה.‬
‫תוכלו להביא מחברת אחת שתשמש כיומן‬
‫וספר אחד לבידור.‬
‫אתם יכולים להביא‬ ‫את הסלולרי שלכם, אבל הוא לא יעבוד.‬
‫כן?‬ ‫-מה אם יהיה מקרה חירום?‬
‫יש לי טלפון לווייני.‬
‫איפה נחרבן?‬ ‫-נטיס אותך במסוק לבסיס כדי לחרבן ולהשתין.‬
‫באמת?‬ ‫-לא, לא באמת.‬
‫בדיוק כמו ציפור או חיה ביער,‬
‫אתם תשתמשו בכדור הארץ‬ ‫העגול וגדול הזה כשירותים שלכם.‬
‫לבסוף, בסוף חוויית‬ ‫הטיול הרגלי שלנו, כולנו נצביע‬
‫כדי לראות מי יזכה בתעודת מהח"ט הנחשקת‬ ‫לשורד הטוב ביותר בחיק הטבע.‬
‫תסיימו את ההתארגנות בשעה הקרובה,‬ ‫הטעינו את התרמילים שלכם באופן מיידי,‬
‫ואז תוכלו ללכת לאכול ארוחת ערב ב"לה רוזה".‬ ‫זו המסעדה היחידה בעיירה, בסדר?‬
‫נתראה באוטובוס מחר בשש בבוקר.‬
‫אם תאחרו, לא תצאו לטיול הרגלי.‬
‫ושהמשחקים יתחילו.‬
‫בסדר.‬ ‫-כן, אישרת את הנהג, נכון?‬
‫קיילי?‬
‫טוב, חבר'ה, כולם לבוא לכאן.‬
‫תוודאו שיש לכם הכול.‬ ‫-...זה רק דולר ו-20 סנט, כסף קל.‬
‫היי, מה לעזאזל אתה עושה בטיול שלי?‬
‫בטיול שלך?‬
‫כן, האם דנקן שלח אותך להשגיח עליי?‬
‫לא.‬
‫טוב, אתה צריך לעזוב.‬
‫אני לא הולך לשום מקום.‬
‫טוב, אני עושה את זה לבד.‬
‫לבדך?‬
‫עם בקט, ועוד שישה אנשים?‬
‫תראי, נרשמתי לטיול הזה מזמן,‬ ‫בסדר? את תקועה איתי.‬
‫אלוהים, אתה כל כך מעצבן!‬
‫טוב, מרגע זה ואילך, אנחנו לא מכירים.‬
‫אז אל תדבר איתי, אפילו אל תסתכל עליי.‬
‫אין בעיה. אני לא אדבר איתך,‬ ‫ואני בטח לא אסתכל עלייך.‬
‫אפילו לא פעם אחת.‬
‫אפילו לא כשתקראי לעזרתי.‬
‫טוב, כי אני לא אקרא.‬
‫טוב, נהדר.‬
‫מושלם.‬
‫עכשיו, תעוף לי מהפנים.‬
‫יש לכם הכול?‬
‫כן.‬
‫היי, בקט, אני עדיין מרגישה‬
‫שחסר לי מידע די חיוני‬
‫זה מסלול טיול רגלי חווייתי,‬ ‫לומדים תוך כדי.‬
‫הנה, זה יעזור.‬
‫טוב, אני עדיין מרגישה‬ ‫קצת חסרת הכנה למטיילת רגלית מתחילה.‬
‫הכול שם בפנים, את תביני בעצמך.‬
‫ומה אם לא?‬
‫אז תמותי.‬
‫היי.‬
‫אני לא מבין למה אין קפה.‬ ‫בלי קפה אני מסוגל לרצוח.‬
‫זה עומד להיות הרבה יותר קשה משחשבתי.‬ ‫-אתה כל הזמן אומר דברים כאלה.‬
‫דברים כמו מה?‬
‫כאילו שזה כל כך נורא ושזה יהיה‬ ‫הרבה יותר קשה מכפי שאנו חושבים.‬
‫כן, סליחה.‬ ‫-מה? למה?‬
‫אני נוטה לעשות זאת. אני יודע שזה קטע.‬ ‫אני מנסה לעצור את זה.‬
‫אימא שלי חושבת שזה משהו שמגשים את עצמו.‬
‫תגיד דברים טובים ודברים טובים קורים.‬ ‫אם תגיד דברים רעים, דברים רעים קורים.‬
‫כן.‬ ‫-ניסיתי את זה עם משחק.‬
‫"אני שחקן טוב."‬
‫"אני אמצא עבודה. אני מריל סטריפ."‬
‫רק שזה לא עובד. אני לא מריל סטריפ.‬
‫אני מוכר ביטוח. אז…‬
‫זו עבודה טובה.‬
‫וזה היה לילה…‬ ‫-גברת צ'פלין הגיעה.‬
‫סו, מה קרה לקול הדממה?‬
‫אני אתחיל מחר. אמרתי לקיילי שזה מטורף…‬
‫לא, עוד לא שתיתי קפה, אז תמשיכי‬ ‫לספר לקיילי. בסדר? אבל אני אוהב אותך.‬
‫קיילי, אז נגמר לנו הדלק באמצע הדרך.‬
‫בוקר טוב, דוגמניות-על.‬
‫שלום לכם.‬
‫הלן, את מרגישה בסדר?‬
‫אני לא מרגישה בסדר.‬
‫לא הייתי צריכה לשתות‬ ‫את המרגריטה השנייה אתמול בלילה.‬
‫שתית מרגריטה?‬
‫כן, אמרתי ששתיתי שתיים, אז, כן.‬
‫טוב, לפחות הבאת ספר כדי להסיח את דעתך?‬
‫לא, לא הבאתי ספר.‬ ‫-כבר מפרה את הכללים. היא שכחה את הספר שלה.‬
‫נכון.‬ ‫-מלשן.‬
‫לא, לא שכחתי ספר,‬
‫בכוונה לא הבאתי ספר‬ ‫כי אני רוצה להתמקד בטבע הפראי.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אני הבאתי אחד.‬
‫אני הבאתי את "הלטינים של אסיה:‬ ‫איך פיליפינים-אמריקאים שברו את חוקי הגזע."‬
‫איך הם עושים את זה?‬
‫הם עושים את זה…‬
‫אספר לך אחרי שאקרא את הספר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני הבאתי ספר לימוד בפסיכולוגיה.‬
‫ותראו את זה, גם ג'ייק הביא‬ ‫ספר לימוד, אבל הוא על לווייתנים‬
‫וכלבי-ים.‬ ‫-וכלבי-ים. הוא כל כך חמוד.‬
‫הוא הולך לחקור אותם בבאחה‬ ‫אחרי הטיול הזה, זה כל כך מטורף.‬
‫זה באמת מטורף. בעצם זה נשמע לא שפוי.‬
‫זה די לא שפוי. זה יהיה אדיר.‬
‫תוכלי לשאול את ספר הלווייתנים שלי‬ ‫מתי שתרצי, האנה.‬
‫שמי הלן.‬
‫טוב, אנשים, בוחן פתע,‬ ‫מה עושים אם מרגישים נקודה חמה?‬
‫מתמודדים עם זה.‬
‫נכון, הלן, נקודה חמה היא התחלה של שלפוחית.‬
‫תחשבו על זה כמו שלפוחית באימונים.‬
‫אם אתם מרגישים אחת, תעצרו ותטפלו בה‬ ‫אחרת היא תהרוג אתכם מכאבים.‬
‫זה "הנורמנדי" שלנו, אנשים.‬ ‫יום הפלישה שלנו.‬
‫נצעד ברגל 16 ק"מ.‬ ‫וזאת שעתכם האחרונה לפני הכאב.‬
‫אז, תישנו, תעשו מדיטציה, מה שבא לכם.‬
‫בואו נעשה את זה!‬
‫יש!‬
‫אל תשכחו את הבקבוקים,‬ ‫הספלים או את הספרים שלכם.‬
‫חבר'ה, הגענו!‬
‫התרמילים האלה הולכים להיות כבדים.‬
‫כן.‬ ‫-נתקעתי, תודה.‬
‫יו, אתה מוכן לזוז יותר מהר‬ ‫או שאתה מתכוון לזחול כל הזמן?‬
‫שיהיה לכם טיול נהדר, חבר'ה.‬
‫אנשים, הגיע הזמן להשתמש בשירותים.‬
‫איפה הם?‬
‫ממש שם.‬
‫אני אלך איתך.‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי לא.‬
‫קדימה, אנשים!‬
‫תתכוננו למה שעומדת להיות‬ ‫החוויה הכי מדהימה של חייכם.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬ ‫-אלוהים, הרגל שלך.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-זה דם?‬
‫לא, את לא בסדר. איך זה קרה לך?‬
‫את רצינית? אפילו עוד לא התחלנו.‬
‫מה? מעדתי כשלקחתי את התרמיל שלי.‬
‫אלוהים, אצל מי ערכת העזרה ראשונה?‬ ‫-ג'ייק.‬
‫אפשר פשוט ללכת? אני בסדר.‬ ‫זה יתייבש תוך זמן קצר.‬
‫להתייבש? נראה שפגעת בעורק.‬
‫יודעים מה? יש לנו פה פציעה. בואו נתאסף.‬
‫זה הרבה דם.‬ ‫-אפשר לא להתאסף?‬
‫זה מגוחך.‬
‫בסדר, דוקטור,‬ ‫כחובש התורן שלנו, זה לטיפולך.‬
‫בסדר, כולם, בואו נראה‬ ‫את ג'יי הגבר מטפל בבעיה.‬
‫בעצם, בואי נשב.‬
‫בחייכם.‬
‫איך מצאת את הסלע הכי חד ביער?‬
‫אני ברת מזל.‬
‫איזה קטע מטופש, הלן.‬
‫בפעם האחרונה שחתכתי את עצמי ככה,‬ ‫נפלתי במעלה המדרגות,‬
‫לא במורד המדרגות, במעלה המדרגות.‬
‫קיבלתי מכה בראש,‬
‫הראש מדמם… והרבה.‬
‫איך הולך עם נדר השתיקה, סו?‬ ‫-אני בהפסקה.‬
‫אפשר לתת לנו קצת מרחב? תעמדו שם, בבקשה?‬
‫אז, סוף סוף התגרשת מהמטומטם?‬
‫כן, התגרשתי.‬
‫תודה ששאלת.‬ ‫-כן.‬
‫לעולם לא אדע מה מצאת בו.‬
‫בסדר, סיימנו.‬
‫תודה.‬ ‫-זה מקום מוזר להתחיל בו.‬
‫אני חושבת שזה יפהפה.‬ ‫-הנה.‬
‫מה אתה עושה? אני בסדר.‬
‫ג'ייק, סיימת?‬
‫כן, היא בסדר.‬ ‫-כולם, להרים תרמילים.‬
‫מוכנה?‬ ‫-מוכנה.‬
‫מוכנים!‬
‫בסדר.‬
‫כן, אפשר לצאת לדרך?‬
‫כולם, תעקבו אחריי,‬ ‫ותוודאו שאנחנו נשארים יחד.‬
‫חבר'ה, זה יותר עץ ממה שחשבתי.‬
‫זה יער.‬
‫מכאן, חבר'ה, תעבדו כצוות.‬
‫כשהוא אמר בלי שמפו,‬ ‫הוא התכוון בלי שמפו יבש?‬
‫כל סוג של שמפו.‬ ‫הוא קטלני לאצות ולחיידקים המקומיים.‬
‫ברצינות, זה מה שחשוב לנו עכשיו?‬
‫תיזהרו איפה אתם צועדים, השטח סלעי.‬ ‫-האם הכול בעלייה?‬
‫לזה אנו קוראים רמת כיף אחת, אנשים.‬
‫אתה קורא לזה סלעי?‬ ‫-מה זה כיף ברמה שתיים?‬
‫רק שנייה, מייסון.‬
‫בחייך, בנאדם.‬
‫תראה, אני יודע שזה מבאס ללכת לאט,‬ ‫אבל גם עבודת צוות היא מיומנות בטבע הפראי.‬
‫תזכור את זה.‬
‫יש קרחת יער עם סלעים גדולים בעוד כמה‬ ‫קילומטרים. נעצור שם לארוחת צהריים.‬
‫אז אני הולך לשם.‬
‫עבודה טובה, כולם.‬
‫רק עוד כמה קילומטרים ואז ארוחת צהריים.‬ ‫-זה יום יפהפה.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫יש לנו מזל.‬
‫כולם לשתות,‬ ‫יש לנו עוד שלוש שעות עד שנעצור.‬
‫בסדר, אני יודע שרובכם‬ ‫לא ראיתם את זה כי אלן מאחור.‬
‫מי?‬ ‫-אני.‬
‫יש איש כחול.‬
‫היי!‬ ‫-שלום.‬
‫היא דרכה על שני בולי עץ שהיו מונחים‬ ‫לרוחב הדרך שלנו. למה אסור לנו לעשות זאת?‬
‫כי הם עלולים להיות רקובים.‬ ‫-נכון.‬
‫התכוונתי להגיד את זה.‬
‫בול עץ רקוב לא יחזיק את המשקל שלכם.‬ ‫הוא יתרסק וזה אומר רגל שבורה ופינוי חירום.‬
‫אל תעשי זאת שוב, אלן.‬
‫את יכולה לשבת על בול עץ.‬ ‫הישבן שלך רחב כך שהמשקל שלך מאוזן,‬
‫ואינך יכולה לשבור את הישבן.‬ ‫-מתערב שהיא יכולה.‬
‫היי, בקט?‬
‫שמי הלן עם "ה".‬
‫בסדר, תארזו את הדברים. בואו נזוז.‬
‫צעדים בינוניים ונחמדים, אנשים.‬
‫זה היה שיידי.‬
‫בקרוב יחשיך, אולי כדאי שנקים מחנה.‬ ‫-רעיון טוב, מה יש לארוחת ערב?‬
‫כולם, תמשיכו לזוז.‬
‫טוב, בואו נראה, זה נראה‬ ‫כמו מקום טוב לחניית לילה ראשונה.‬
‫בסדר, במחנה אין היררכיה. כולנו תורמים.‬
‫ג'ייק, אתה אחראי לאש.‬
‫וינדי, תתחילי לחלק את האוכל.‬
‫מייסון, סו, יו, הלן, ואני‬ ‫כולנו נתחיל להקים את האוהלים.‬
‫וקיילי פשוט…‬
‫תחכי בסבלנות.‬
‫אבל ברצינות, מה יש לארוחת ערב?‬
‫אם היית מוכר באפריל כשהמחיר בשיאו,‬
‫היית מרוויח ירידה של שני דולרים בנחושת.‬
‫אנחנו מציבים בסיס לעליית מחיר וודאית.‬
‫אתה סוחר במתכות? מתכות יקרות?‬ ‫או שאתה פשוט בוחן את השוק כולו?‬
‫טוב, האמת שאני עדיין מנתח נתונים.‬
‫רגע, כמה זמן את עושה את זה?‬
‫מסחר? בערך ארבע שנים,‬ ‫עם תשואה שנתית של 25 אחוז.‬
‫אז אני אוהבת להכריח את עצמי‬ ‫לצאת להרפתקאות הקטנות האלה.‬
‫אתה יודע, להתרחק מהשולחן.‬
‫אותו הדבר.‬
‫כן, אנשים מניחים שהם‬ ‫יודעים מי אני בגלל כל זה.‬
‫אבל אני יותר מסכום החלקים שלי.‬
‫אני חושבת… שכולנו יותר מכפי שנראה.‬
‫מישהו יודע מה זה "מתלה דובים"?‬
‫כן, שישי בערב בבית שלי.‬
‫זה כשאתה תולה את האוכל שלך‬ ‫בין שני עצים כדי להרחיק אותו מדובים.‬
‫נכון? למה?‬
‫כדי שהדובים לא יאכלו‬ ‫את האוכל המיובש והמגעיל.‬
‫כן.‬ ‫-או כדי להרחיק דובים מהמחנה שלך.‬
‫נכון. שמישהו יביא‬ ‫את תיקי האוכל ובואו אחריי.‬
‫הרגע התיישבנו.‬
‫אלוהים.‬
‫טוב, מי רוצה להיות המתנדב‬ ‫הראשון שלנו להתקין את "מתלה הדובים"?‬
‫ג'ייק?‬
‫בסדר.‬
‫אתה בטח זקוק לתרגול.‬
‫אידיאלי, אתם רוצים שהתיק שלכם‬ ‫יהיה תלוי בגובה של 3.5 מטרים מעל הקרקע,‬
‫בין שני עצים במרחק‬ ‫של לפחות 3.5 מטרים. למה?‬
‫כי דוב יכול לטפס על העצים‬ ‫ולנסות להגיע אליו.‬
‫אתה רוצה לשמור עליו הרחק מהישג ידו.‬ ‫-נכון.‬
‫אז אתם צריכים שני חבלים‬ ‫באורך של כ-15 מטר כל אחד.‬
‫חבלים אלה מיועדים‬ ‫ל"מתלה דובים" כך שהם קלים.‬
‫הלן, תוכלי לזרוק בבקשה‬ ‫את בקבוק המים שלך לג'ייק?‬
‫ואז תחברו את בקבוק המים בעזרת תופסן טיפוס.‬
‫לאחר שהתיק תלוי, אנחנו נקשור את שני‬ ‫חלקי החבל האלה לשני עצים שונים.‬
‫אלוהים, הדוב יכול לאכול את האוכל שלי‬ ‫כי זה כמו לפתור היתוך (פיוז'ן) קר.‬
‫אני אוהבת בישול בסגנון פיוז'ן.‬ ‫-כעת נשליך את החבלים מעל ענפים מקבילים.‬
‫אני אעשה את זה. ג'ייק, תעשה את ההוא.‬ ‫-מה הוא אמר?‬
‫זה לא מסביר לי שום דבר.‬
‫בסדר, בקט.‬ ‫-בוא נראה מה אתה שווה, בקט.‬
‫תראה לנו מה אתה שווה!‬
‫כמעט.‬
‫לא נורא.‬ ‫-אני מניח שננסה את זה עוד פעם.‬
‫אתה יכול לעשות את זה!‬
‫ואו!‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫עבודה טובה.‬
‫טוב, קדימה, תסובב את זה.‬
‫תיזהר על האף שלך.‬
‫תרצה לזרוק את זה מלמטה.‬
‫עשית את זה בעבר?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אתה תצליח.‬
‫לך על זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫עכשיו הוא הצליח.‬ ‫-כן.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-כן!‬
‫הצלחנו.‬
‫אז, כאשר החבל שלכם מעל הענף,‬ ‫תרצו לחבר את תיק האוכל שלכם אליו.‬
‫כן?‬ ‫-האם יש כאן דובים?‬
‫את יודעת, זה הטבע הפראי.‬ ‫אז דברים יכולים לקרות.‬
‫מה לגבי כלבים משוטטים גדולים?‬
‫זה ממש לא סביר.‬
‫ואם לדוב יש כלבת?‬
‫אם לדוב יש כלבת, הסיפור נגמר.‬ ‫-מה נגמר?‬
‫הדוב לא יכול ללעוס את חבל?‬ ‫-גם זה מאוד לא סביר,‬
‫אבל אם הדוב חולה הכלבת הוא עקשן,‬
‫אז אתה כבר מת והוא כבר לא רעב.‬
‫ולכן קוראים לזה מעגל החיים.‬
‫מופסה.‬ ‫-ג'ייק? תוכל לעמוד שם?‬
‫עכשיו נרים למעלה את התיק שלנו.‬
‫זהו זה. בואו נראה איך עושים זאת.‬
‫יד אחרי יד.‬
‫התיק לא צריך להיות כבד‬ ‫כך שניתן יהיה להרים אותו בקלות.‬
‫ואז אתם קושרים את החבל כדי לאבטח את התיק.‬
‫רואים, זה קל.‬
‫בסדר. כבר מחשיך. בואו נחזור למחנה, אנשים.‬ ‫-כן.‬
‫- דוב חולה כלבת?‬ ‫שלושה וחצי מטרים? -‬
‫אני…‬
‫האצבעות שלי קפואות.‬
‫נהיה קר כל כך מהר, נכון?‬ ‫-אני יודעת, אלוהים.‬
‫אני לא רגילה לזה.‬
‫אחותי, אני מקליפורניה, גם אני לא.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, תמיד. את?‬
‫אני ממש מתגעגעת לאימא שלי.‬
‫אני בטוחה שכולנו‬ ‫מתגעגעות לאימהות שלנו, נכון?‬
‫כן.‬
‫למה את מתגעגעת אליה?‬
‫טוב, אנו כמו החברות הכי טובות.‬ ‫אנו מדברות כמעט כל יום.‬
‫את קרובה לאימא שלך?‬
‫טוב, סבתא שלי, ששמה ג'יג'י,‬ ‫למעשה גידלה את אחי ואותי.‬
‫הבנתי.‬
‫אפשר לשאול מה קרה לאימא שלך?‬
‫זה מורכב ואני די עייפה.‬
‫אני לא חושבת שכדאי להיכנס לזה עכשיו.‬
‫זה בסדר, בסדר גמור, כן.‬
‫אז, נדלקת כאן על מישהו?‬
‫אם נדלקתי כאן על מישהו? ואו.‬
‫האפשרויות די מוגבלות, לא?‬
‫זה הוגן. אני די מופתעת מעצמי.‬
‫כי אני לא יודעת מה קורה לי,‬
‫אבל אחותי, אני דלוקה על ג'ייק.‬
‫הוא כל כך נחמד, כל כך חתיך,‬
‫ולא רכרוכי.‬
‫והוא רופא.‬
‫אני יודעת שהוא אמר את זה.‬ ‫אני חושבת שהוא היה רופא.‬
‫אבל מסתבר שהוא פרש.‬
‫אז הוא יותר אחד שפורש,‬ ‫מאשר רופא, אני מניחה.‬
‫קיבלתי את הרושם שהוא פשוט עושה הפסקה.‬
‫אבל גם אם כן, הוא יוצא‬ ‫להרפתקאות וחוקר לווייתנים.‬
‫כן, את לא חושבת שזה קצת לא שפוי?‬
‫הוא אדם מבוגר שהולך לחקור לווייתנים.‬
‫זה כאילו שהוא בן שמונה.‬
‫טוב, אני חושבת שהוא תותח.‬
‫כן, ובכן, לא.‬
‫בעיניי, תותחים לא הולכים‬ ‫לחקור בעלי חיים ימיים.‬
‫אבל… אני לא יודעת, הוא נראה מוזר.‬
‫טוב, לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫כן, נקניקייה?‬
‫בוקר טוב, חבר'ה.‬ ‫-היי.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-תפסתי אותך.‬
‫היי, ג'ייק?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫כאב ראש?‬
‫כן, יש לי, עכשיו כשאתה מציין זאת.‬
‫כדאי שתשתי יותר מים.‬ ‫-בסדר.‬
‫תוכלי לקחת כדור נגד כאבים אם זה יחמיר.‬
‫גם הכובע שלך נראה‬ ‫מהודק מדי, אולי זה הכובע?‬
‫הכובע לא לוחץ.‬ ‫-רוצה קפה, אלן?‬
‫בטח, כן. שמי הלן עם "ה".‬
‫באמת, הלן?‬
‫עם "ה", הלן.‬
‫תודה.‬
‫היי, אני צריכה עזרה עם התחבושת שלי.‬
‫כן, נכון. תוכלי לשבת על הסלע הזה?‬
‫אביא את ערכת העזרה הראשונה.‬ ‫-בסדר.‬
‫למה הקפה הזה כל כך טוב?‬
‫אני לא יודע. אני תותח בהכנת קפה?‬
‫שמעתי סיפורים על כמה שאתה תותח.‬
‫אבל אם אתה כזה תותח, למה יש לך‬ ‫כל כך הרבה זוגות משקפיים סביב הצוואר?‬
‫אתה בטוח שהבאת מספיק?‬
‫ואו. את כל כך כועסת שאני פה‬ ‫שאת לועגת על המשקפיים שלי?‬
‫ממש בוגר. את גם תצחקי על המשקפיים של יו?‬
‫לא.‬
‫תראי, אני קצר רואי,‬ ‫אז לפעמים אני צריך את אלו.‬
‫אלה משקפי שמש.‬
‫והשמש בוהקת, זה הגיוני.‬
‫כן, ויש לי בעיה של ראיית לילה.‬
‫לא משנה, למה זה משנה?‬
‫היי, הברך שלי בסדר.‬
‫האמת שיש לי שלפוחיות,‬ ‫אבל אם תיתן לי את הדברים, אני אטפל בזה.‬
‫שלפוחיות אמיתיות?‬
‫לא רשמת הערות?‬
‫כן. כתבתי "להתמודד עם זה", חמש פעמים.‬
‫אבל לא טיפלתי בהן בזמן.‬
‫בכל אופן, תן לי את הדברים ואעשה זאת בעצמי.‬ ‫-תראי לי.‬
‫לכל הרוחות. זה נראה כמו מסרט אימה.‬ ‫למה לא אמרת משהו?‬
‫כי אחרי המקרה עם הברך שלי ולהיות במאסף‬ ‫כל היום, לא רציתי שוב לעצור אותנו.‬
‫בכל מקרה, אני חזקה, אז אני מתעלמת מכאב.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הלן, את בדיכאון?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫למה את פה?‬
‫בטח מאותה הסיבה שאתה כאן.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫טוב, אני כאן כי רציתי להתמודד עם אתגר חדש‬
‫ו… להתגבר על המגבלות שלי,‬
‫וסוג של… לאתחל את החיים שלי.‬
‫חכי רגע, את הרגל השנייה.‬
‫את יודעת, אנשים נפצעים קשה‬ ‫בטיולים האלה כל הזמן.‬
‫אני יודעת, אבל יש להם הנהלה חדשה.‬
‫הנהלה חדשה? בקט?‬
‫את סומכת על הניהול של בקט?‬
‫זה לא גרם לך לעצור ולתהות‬ ‫כשחתמת על 11 הוויתורים?‬
‫לא, אני מתכננת לקבל תעודה.‬
‫יהיה לך מזל אם תשרדי.‬
‫לא. כאן אתה טועה.‬
‫אתה חושב שאתה מדבר עם הלן, המורה הזקנה,‬ ‫העלובה, שהולכת לישון ב-21:30, אבל אתה לא.‬
‫זו הלן החדשה והמשופרת,‬ ‫והלן הזאת יורקת לסכנה בפנים‬
‫ומשתינה ביער.‬
‫הלן החדשה נשמעת מגעילה.‬
‫כן. טוב, היא באמת מגעילה.‬
‫סליחה, מה הקטע עם ראיית לילה?‬
‫זה… כלום.‬
‫רק אל תספרי את זה לאף אחד, בסדר?‬
‫למה לא?‬
‫לא עברתי את המבדק הפיזי.‬ ‫-השתגעת?‬
‫אנחנו לא צועדים בלילה. אז זה לא משנה.‬
‫בדיוק סיימת לומר כמה זה מסוכן כאן,‬
‫וזה למישהי עם ראייה מושלמת.‬
‫כן, טוב, בדיוק כמוך,‬ ‫הייתי צריך להתמודד עם כמה אתגרים.‬
‫אתם בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-ממש טוב.‬
‫אלוהים, את צוחקת עליי.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫טוב, תקשיבו.‬
‫אנשים, להלן עם "ה"‬ ‫יצאו ארבע שלפוחיות ביום הראשון.‬
‫אלוהים. שוב התחלנו.‬
‫למייסון יש חלק באשמה‬ ‫לכך שלהלן יש שלפוחיות, מדוע?‬
‫הנה הסיבה, כי אנשים כמו מייסון,‬ ‫שהם "מטיילים מנוסים",‬
‫מפעילים לחץ על מטיילים‬ ‫שאינם מנוסים כמו הלן.‬
‫מטיילים כמו מייסון גורמים לאנשים להיפצע‬ ‫באותה תכיפות כפי שמטיילים כמו הלן גורמים.‬
‫רגע, ברצינות?‬
‫אני רק פצעתי את עצמי.‬
‫אל תהיו כמו מייסון.‬
‫שתהיה לכם גישה חיובית‬ ‫ותהיו שחקנים קבוצתיים, ואל תהיו הלן.‬
‫אם אתם מרגישים נקודה חמה,‬ ‫כפי שהסברתי בפירוט באוטובוס,‬
‫ולפני האוטובוס, ואחרי האוטובוס…‬
‫תטפלו בזה.‬ ‫-באופן מידי.‬
‫הלן עם "ה", את בכלל משתמשת‬ ‫בחגורת המותניים שלך?‬
‫בחייך!‬
‫מטיילים, 80 אחוזים ממשקל התרמיל שלכם‬ ‫צריך להיות על המותניים שלכם,‬
‫לא על הכתפיים שלכם, בסדר?‬
‫אז תהדקו את חגורת המותניים שלכם,‬ ‫אחרת תתעייפו מהר מאוד.‬
‫אני נוטה לתפקד טוב יותר‬ ‫כשמציינים דברים שאני עושה כמו שצריך.‬
‫תעשי משהו כמו שצריך ואני אציין זאת.‬
‫שמעתי את זה בעבר.‬
‫בסדר, תרימו את הרגליים, קדימה, אנשים.‬
‫היום נצעד 16 ק"מ קלים.‬
‫הגיע הזמן לכינויי מסלול,‬ ‫ואינכם בוחרים את שלכם.‬
‫- וודי (עצי) -‬
‫- מריל -‬
‫אז אמרתי…‬
‫שלום.‬
‫תראו מי החליטו להצטרף למסיבה.‬
‫תני כיף.‬
‫- דוגי -‬
‫- אחסון מזון -‬
‫כן.‬
‫- יום הדין -‬
‫זה יום טיול, מותק.‬
‫- וול סטריט -‬
‫שלום.‬
‫מוכנים?‬ ‫-כן.‬
‫- צ'פלין -‬
‫המקור שלהם הוא יערות ההרדווד במזרח קנדה.‬
‫אפשר היה להימנע מזה, נכנסת ישר למלכודת.‬
‫כן, כלומר…‬ ‫-זה כל כך טיפוסי לך.‬
‫אני מניח שכן.‬
‫בקט, אני רוצה לשאול אותך,‬
‫אחי אמר שהוא שבר את הרגל‬ ‫בניסיון לשחק כדורגל עם אבן.‬
‫זה נכון?‬ ‫-זה לגמרי נכון.‬
‫אחיך היה הסיבה לאומללות שלי.‬
‫- דוק (רופא) -‬
‫- פס האטה -‬
‫את לומדת אושר?‬
‫כן.‬
‫הפסיכולוגיה התמקדה בבעיות,‬ ‫כמו נוירוזות, פתולוגיות והפרעות.‬
‫אבל אני מניחה שהרעיון היה לנתח‬ ‫את חלקי החיים הדפוקים כדי לרפא אותם.‬
‫כן.‬
‫אבל אני חוקרת מה אנשים עושים נכון.‬
‫איך אנשים שמחים ומאוזנים עושים דברים.‬
‫זה הגיוני מאוד.‬
‫בסדר, אנשים, שתי דקות כדי לשתות.‬
‫תאכלו חטיף, אם אתם חייבים.‬
‫טוב, אני מניח שאנחנו לא יושבים.‬
‫בכל לילה לפני השינה אני כותבת‬ ‫שלושה דברים טובים שקרו לי.‬
‫זה אחד התרגילים שאני חוקרת.‬ ‫-ופשוט כך, את מאושרת.‬
‫בערך. כאילו, תצייני שלושה‬ ‫דברים טובים שקרו לך היום.‬
‫בסדר, וינדי, אני לא חושבת‬ ‫שאוכל לציין שלושה דברים טובים.‬
‫מזג האוויר מתקרר‬ ‫ורכשתי גז טבעי במחיר נמוך,‬
‫זכיתי לשתות שוב יין לבן,‬ ‫ואני בסדר עם לא לשים דאודורנט.‬
‫אלו טובים.‬ ‫-האם הייתי צריך לדעת את זה?‬
‫טוב, הלן, תורך.‬
‫בסדר. אני שמחה שאנו מנהלים את השיחה הזאת.‬
‫אחת.‬ ‫-בסדר.‬
‫דייסת שיבולת השועל הבוקר‬ ‫הייתה פחות צמיגית.‬
‫אני מסכימה עם זה.‬ ‫-תמשיכי, תחשבי טוב.‬
‫יש לי אחד טוב.‬
‫אני אוהבת להתעורר בבוקר‬ ‫כשהפנים קרות מאוויר ההרים,‬
‫אבל שק השינה שלך שומר על הגוף שלך‬
‫כל כך חמים ונעים.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫כן, זה אחד טוב.‬ ‫-זה קסום.‬
‫מה איתך, וינדי?‬
‫טוב, היום…‬
‫בואו נראה. אהבתי את הקפה השחור שהיה בבוקר.‬
‫קפה טוב.‬ ‫-אהבתי.‬
‫ריח האזוב ביער.‬
‫השריפה בשרירים שלי כשעלינו על הגבעה.‬ ‫-לא, תודה.‬
‫ממש שרף לי.‬ ‫-ואת האוויר הצח והרענן.‬
‫את טובה מדי.‬
‫היו לי יותר אימונים. חוץ מזה,‬ ‫זה כמו קריאת הקרב שלי. "תעריכי הכול!"‬
‫קריאת הקרב שלי היא,‬ ‫"תשמרי את הבכי לכרית שלך, קיילי!"‬
‫קיילי.‬
‫שלי כנראה, "תעוף לי מהפנים!"‬
‫אבל אני אוהבת, "תעריכי הכול."‬
‫אנחנו יכולות לחלוק.‬ ‫-בסדר.‬
‫לחלוק זה אכפתיות.‬ ‫-קדימה לזוז, יש לנו עוד הרבה ללכת.‬
‫בסדר.‬
‫למה את עושה את זה, סו?‬
‫למה? למה נדרת לשמור‬ ‫על שתיקה? את דברנית, בסדר?‬
‫נשים צריכות לדבר.‬
‫אולי שמייסון ינדור לשתוק, אלוהים.‬
‫את אמורה לדבר. לא, אנחנו יכולות‬ ‫לעשות את זה. תתאפסי על עצמך.‬
‫רק עוד שבוע. אנחנו מסוגלות.‬
‫בסדר.‬
‫לא.‬
‫אני לא יכולה לאכול את זה יותר.‬ ‫-אני לא מאמין שאת עדיין אוכלת את זה.‬
‫אני ממש רוצה מקדונלד'ס.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫למה באמת באת לכאן?‬
‫ואל תגידי לי שאת מאתחלת את עצמך.‬
‫את לא ביגוניה.‬ ‫-מה?‬
‫ביגוניה היא צמח שנתי,‬ ‫אז צריך לחדש אותם כל שנה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫סליחה, בלי הומור פרחים בשבילך, הבנתי.‬
‫למה באתי לכאן?‬
‫אתה יודע, אני חושבת שפשוט‬ ‫נמאס לי מזה שנמאס לי מעצמי.‬
‫אתה יודע?‬
‫מה איתך?‬
‫האמת, בערך אותו הדבר.‬
‫רציתי לאתגר את עצמי.‬ ‫להרגיש כמו מישהו ששווה.‬
‫רציתי שיהיה לי סיפור מעניין לספר,‬
‫שאינו כמו הסיפור אותו אני חי מדי יום.‬
‫יכולתי להיות הרבה דברים בחיי.‬
‫ואיפשהו לאורך הדרך אני פשוט…‬
‫לקחתי פנייה לא נכונה‬ ‫ולא מצאתי את הדרך חזרה.‬
‫עכשיו אני מבין שכנראה כבר מאוחר מדי.‬
‫לא, יו, זה…‬
‫זה בסדר.‬
‫זו האמת.‬
‫את יודעת, השלמתי עם זה,‬
‫וזה מרגיש טוב לומר זאת בקול.‬
‫אני יודעת איך זה מרגיש.‬
‫כן.‬
‫מריל, תורנו לנקות את הכלים.‬
‫אני בא!‬
‫קיילי. תודה.‬
‫אלוהים.‬
‫מה?‬
‫למה אתה כל הזמן מסתכל עליי?‬ ‫יש לי משהו על הפנים?‬
‫לא.‬
‫לא משנה.‬ ‫-בסדר.‬
‫הלן, תיזהרי.‬
‫כן, נזהרתי.‬
‫לא נזהרת.‬ ‫-מה הבעיה שלך?‬
‫בכל פעם שאת עושה פה‬ ‫משהו טיפשי, מישהו צריך להציל אותך.‬
‫למה תמיד אתה מנסה להציל מישהו?‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫כמו, כשנסעת לקליפורניה כדי להציל דולפינים.‬ ‫-את זוכרת את זה?‬
‫כן, אני זוכרת כי התנהגת אז כמו גיבור,‬ ‫כפי שאתה מתנהג עכשיו כמו גיבור גדול.‬
‫לא, אני לא… והם היו אריות ים.‬
‫בסדר, רק שתדע, אני יודעת מי אתה.‬
‫אתה רופא עניו וצנוע‬
‫שאוהב לחם זרעים ונהדר בחיק הטבע,‬
‫ומסתכל בזלזול על כל השאר‬ ‫כאילו אנחנו אידיוטים.‬
‫אני לא מזלזל באף אחד.‬ ‫למעשה אני לא מתייחס לאף אחד חוץ מ…‬
‫הלוואי והיית אומר את מה שאתה חושב‬ ‫במקום לבהות בי כמו מישהו מוזר.‬
‫בסדר.‬
‫היית טובה מדי בשבילו.‬
‫זה מה שרצית להגיד.‬
‫כן.‬
‫כאן ביער, ברגע הזה,‬
‫זה מה שרצית להגיד לי.‬
‫בסדר, למה אתה חושב‬ ‫שאתה יכול להגיד לי את זה?‬
‫כי אני לא רוצה שתחזרי אליו.‬
‫למה שאעשה את זה?‬
‫זאת השאלה שלי.‬
‫איך אתה מעז…‬
‫לחשוב שאתה יכול לדבר‬ ‫איתי על הנישואים המחורבנים שלי?‬
‫כשתחייה את חיי ותעשה את הטעויות שעשיתי,‬
‫ואתה… תצעד בנעליי,‬ ‫אז אולי תוכל להגיד משהו,‬
‫אבל עד אז, למה שלא תתעסק בעניינים שלך?‬
‫ואני לא צריכה שיצילו אותי. תודה רבה.‬
‫אתה יודע למה? כי אני מצילה את עצמי.‬ ‫אז אתה יכול להפסיק עם זה עכשיו.‬
‫טוב, חבר'ה, מחר אנחנו נחרוג מהתוכנית.‬
‫התקדמנו מאוד בעשרת הימים האחרונים,‬ ‫אז אני מחלק אותנו.‬
‫נבחן את כישורי הניווט שלכם.‬
‫נלך באותו השביל אבל נצא בהפרש‬ ‫של 30 דקות וניפגש שוב בארוחת הערב.‬
‫זה שביל קל, אנחנו הולכים לארוז הכול.‬
‫כולכם אמורים לחזור לפה הרבה‬ ‫לפני השקיעה כדי להקים שוב את המחנה.‬
‫אלוהים, אפשר להשאיר את המחנה כפי שהוא?‬
‫נלך לפי קבוצות האוהלים שלנו?‬ ‫-אלוהים, אני מקווה שלא. בבקשה תגיד לא.‬
‫אנחנו נתפצל לקבוצות לפי מהירות.‬
‫ארבעת המהירים ביותר‬ ‫ילכו יחד והאיטיים ילכו יחד.‬
‫חוץ ממייסון.‬
‫אתה תלך עם הקבוצה האיטית יותר.‬ ‫-בחייך.‬
‫עבודת צוות, אתה תלמד את זה,‬ ‫בדרך זו או אחרת.‬
‫בסדר, בואו נישן. אנו אורזים עם שחר.‬ ‫-רגע.‬
‫בחייך, גבר. אפשר לדבר על זה?‬
‫תאמין לי, אשמח לדבר על זה.‬
‫הדיון נגמר!‬
‫אנחנו צוות.‬
‫קחי את זה חזרה, עכשיו לשם. כן, זה בסדר.‬
‫נתראה בארוחת הערב.‬
‫ביי, חבר'ה.‬ ‫-ביי.‬
‫מרי הקדושה ואם האלוהים, אני מדמיין דברים?‬
‫האם זאת פיסת נייר?‬ ‫-מה?‬
‫איך אתה מתמוטט?‬
‫ברצינות?‬
‫זבל אמיתי? קדימה, להתאסף.‬
‫כמה פעמים דיברנו על לכבד את הטבע?‬
‫לא משאירים עקבות?‬
‫"למצוא קשר עמוק יותר לטבע."‬
‫"להתרומם מהאפר של עצמי כמו עוף החול."‬
‫"ולקבל תעודה ארורה."‬
‫מדליק. מישהו רוצה לטעון לבעלות על זה?‬
‫מישהו?‬
‫אף אחד?‬
‫תראו, מה אמרתי לכם שיקרה‬ ‫אם אראה אתכם משליכים זבל?‬
‫אמרת שתשתגע.‬ ‫-נכון!‬
‫אלוהים.‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫היי, בקט.‬
‫קח כמה נשימות עמוקות, חבר.‬
‫כל מה שסביבנו דליק.‬
‫אני מבהיר נקודה.‬ ‫העולם הוא לא פח האשפה שלכם.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫תעשו זאת שוב ואני אכסח אתכם.‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אחי, מה אתה עושה?‬ ‫-זה לא…?‬
‫קבוצה ראשונה, 30 שניות!‬
‫וינדי, אני זקוק לעזרתך.‬
‫מישהו יכול להרים את פיסת הנייר?‬ ‫-הוא סוף סוף התחרפן.‬
‫עוד מישהו נהנה מזה?‬
‫"כמו עוף החול," מה?‬ ‫-אני לא אדבר על זה.‬
‫בסדר. היי…‬
‫רציתי לומר שאני מצטער‬ ‫על אתמול בלילה. זה היה…‬
‫אל תדאג. בוא נשכח מזה כי גם אני מצטערת.‬
‫הנה. למה שלא תשמרי את זה?‬ ‫אבל את עדיין לא יכולה לקרוא אותו.‬
‫קדימה. בואו נזוז.‬ ‫-למה?‬
‫הפרש של 30 דקות, אנשים.‬
‫טוב, על מה אתה תשמור?‬
‫אני אחשוב על משהו.‬
‫היי, חבר'ה, חכו!‬
‫אני חושב שווינדי דלוקה קשה‬ ‫על ג'ייק, כלומר, מי לא?‬
‫אני חושבת שהם יהיו נהדרים ביחד.‬
‫באמת? אני מרגיש לא מעט מתח‬ ‫בין שניכם, אווירה ממש מתוחה.‬
‫לא.‬
‫האמת היא שאנחנו מכירים זה את זה.‬
‫הוא החבר הכי טוב של אחי הקטן,‬ ‫אז אני מכירה אותו כבר שנים.‬
‫ושנינו נרשמנו לטיול הזה לפני הרבה זמן‬
‫מבלי לדעת שהשני נרשם.‬
‫בסדר. אני לא מאמין‬ ‫שאת מספרת לי את זה רק עכשיו.‬
‫אבל, כשהיינו ב"לה רוזה", הוא אמר‬ ‫שהוא נרשם לטיול רק לפני כמה ימים.‬
‫לפני כמה ימים, כאילו לפני שהגענו לכאן?‬
‫כן.‬
‫מוזר.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הלן, את רוצה לעזור לי עם זה?‬
‫בסדר, אני באה.‬
‫האם נשיקה נחשבת אם היא לשתי שניות?‬
‫לא ראיתי אותם מתנשקים.‬
‫אני כן.‬
‫חבר'ה, האם ראינו סימנים כלשהם?‬
‫איזה סימנים?‬
‫זה כל כך עצוב.‬
‫מה עצוב?‬ ‫-ג'ייק הוא המנשק הכי טוב והוא תפוס.‬
‫אני לא מאמין שאנחנו עדיין מדברים על זה.‬ ‫-טוב, לשתות אנשים.‬
‫איך את יודעת שהוא מנשק נהדר?‬
‫אנחנו לא יודעים, וינדי אמרה לנו.‬ ‫הוא נישק רק אותה.‬
‫הוא פרש מהמשחק מייד לאחר מכן.‬
‫אהבה בנשיקה ראשונה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זה לא באמת קיים.‬
‫אפשר להפסיק לדבר על זה?‬ ‫-יש ביניהם כימיה, זה ברור.‬
‫טוב, אפילו קליפת עץ תימשך לבחור הזה.‬
‫כן.‬ ‫-למה את מתכוונת שהוא תפוס?‬
‫עם וינדי. היא דלוקה עליו.‬ ‫והוא בטח דלוק עליה.‬
‫טוב, אבל זה לא ודאי.‬
‫שניהם אוהבים כלבי רועים,‬ ‫צ'יפס וופל, להפליג ויין, אז…‬
‫קיילי, כולם אוהבים‬ ‫את הדברים האלה, במיוחד צ'יפס וופל.‬
‫אני לא אוהב את כינוי המסלול הזה.‬ ‫"יום הדין"?‬
‫כלומר, היא ממש חכמה.‬ ‫אנו צריכים לכנות אותה…‬
‫"רוטב חכם."‬
‫זה היה טיפשי.‬
‫"חכמולוגית?"‬ ‫-לא, לא מתאים.‬
‫שניהם יודעים לעשות "מתלה דובים" נהדר‬ ‫והם אוהבים יין. איך הם עדיין לא נשואים?‬
‫תני לזה זמן. ככה אנשים נפגשים ומתאהבים.‬
‫היי, מייסון צריך להשתין.‬
‫איכס, איזו תמונה.‬
‫טוב, חבר'ה. חכו, יש לי את המפה.‬
‫כן, מייסון, תעזור לי.‬
‫אבל אתם לא באמת יכולים להכיר את הוריכם.‬ ‫לא כפי שהחברים שלהם הכירו אותם בילדותם.‬
‫עד שהם הביאו אתכם לעולם והתחילו‬ ‫לגדל אתכם, האנשים שהם היו כבר אינם.‬
‫אבודים בעולם המבוגרים. זה עצוב.‬
‫כן, זה עצוב.‬
‫אל תגרמי לי לבכות ביער, קיילי, אלוהים.‬
‫באיזשהו שלב אנחנו נגביר‬ ‫את הקצב, או שזה הקצב?‬
‫מייסון, אתה צריך תנומה.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-אני נהיה רעב.‬
‫יו, אני יכולה לראות את המפה?‬
‫בחייכם, אנחנו לא יכולים לעצור שוב.‬ ‫-למה למים שלי יש טעם של המבורגר?‬
‫אלוהים, טעימי.‬ ‫אני לא יכול לחכות לאכול המבורגר.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-קורת איזון.‬
‫אני חושבת שהיינו אמורים לעבור את ההר הזה.‬
‫כאן היינו צריכים לפנות שמאלה.‬
‫תמיד רציתי להיות מתעמל,‬
‫אבל הם אמרו לי שאני קצת שמן מדי לזה, אז…‬
‫אלוהים. יו?‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-יו?‬
‫לא!‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫יו?‬ ‫-יו?‬
‫הוא בסדר?‬ ‫-לא. הוא התעלף.‬
‫אוי, לא!‬ ‫-עלינו להוריד ממנו את התרמיל. מייסון!‬
‫מייסון!‬ ‫-גבר?‬
‫בסדר, תוכלי לתפוס את הצד ההוא?‬ ‫-אחת, שתיים…‬
‫בסדר.‬
‫קיילי, תפסיקי.‬ ‫-סליחה.‬
‫אתה יכול לעמוד?‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫הוא עם הפנים למטה.‬ ‫אי אפשר להשאיר אותו עם ראש כלפי מטה.‬
‫רגע, לא! אני בסדר!‬
‫תבדקי במדריך, אני די בטוח שכתוב שם‬ ‫שאפשר להשאיר את הראש שלי כך.‬
‫קראתי את המדריך כולו, לא כתוב שם דבר כזה.‬
‫אנו אמורים להזיז אנשים פצועים?‬
‫לא נראה לי, אבל אי אפשר‬ ‫להשאיר אותו עם הראש למטה.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתן תתפסו את הכתפיים שלו,‬ ‫אני את הרגליים שלו.‬
‫מייסון, אתה יכול לבוא לעזור?‬ ‫-רגע, את יודעת מה?‬
‫האמת שאני מרגיש הרבה יותר טוב.‬
‫תשאירי אותי ככה. הראש שלי נהדר.‬ ‫-יו, זה יהיה בסדר.‬
‫תמרחו קרם הגנה על הצוואר שלי.‬ ‫-נהפוך אותו ונניח אותו על השביל.‬
‫בסדר, מוכנות? אחת, שתיים, שלוש.‬ ‫-לא!‬
‫האם אחת מהרגליים שלו ארוכה יותר מהשנייה?‬
‫בסדר, כן, היא שבורה.‬ ‫אנחנו חייבות לקבע לו את הרגל.‬
‫קיילי, תביאי שני ענפים ארוכים,‬ ‫וסו, תביאי חולצה עם שרוול ארוך.‬
‫אלוהים!‬ ‫-אתה מסוגל בכלל להזיז את הרגל?‬
‫שמעתי משהו נשבר.‬
‫בסדר, זה לא טוב.‬
‫למה דרכת על בול העץ?‬ ‫-הבאתי כמה ענפים.‬
‫לא שמעת שצעקו על הלן בגלל זה?‬
‫בקט אמר את זה מיליון פעם.‬ ‫-תייצבי את הרגל…‬
‫באמת, סו? תקלטי את האווירה, בסדר?‬
‫היי, הנה חמור.‬
‫יש שם חמור?‬
‫בסדר, לא, הוא… הוזה.‬
‫אפשר לקבל את מספר שתיים עם צ'יפס גדול?‬ ‫-מי הולכת להזעיק עזרה?‬
‫את.‬ ‫-את.‬
‫אני לא מרגיש את הרגל שלי. זה לגמרי…‬
‫הנה המדריך. זה יענה על כל שאלה שיש לך.‬
‫אחזור בהקדם האפשרי.‬
‫ומה אם הוא ימות?‬
‫זה לא יקרה.‬ ‫-מה אם הוא ימשיך לדבר על חמורים?‬
‫זה עלול לקרות.‬
‫אתה תהיה בסדר, יו.‬
‫אני יודעת לעשות רייקי.‬
‫טוב, אני הולכת להביא עזרה,‬ ‫אז פשוט תישאר כאן עם קיילי וסו, בסדר?‬
‫אני מצטער. אני לא יודע מה קרה. אני…‬
‫זה בסדר.‬
‫חבר'ה, תארגנו עכשיו‬ ‫את שקי השינה ותקימו את האוהלים‬
‫ותישנו במשמרות,‬ ‫כך שכל הזמן יהיה איתו מישהו מכם.‬
‫והישארו בטוחים וחמים.‬
‫אתם צריכים לעבוד יחד,‬
‫ואני אחזור אליכם, בסדר?‬
‫קטן עליכם.‬
‫טוב, הלן, את יכולה לעשות את זה.‬ ‫קראת את המדריך.‬
‫פשוט תכווני… את המפה…‬
‫אל השביל.‬
‫נצטרך לחשוב מה לעשות.‬
‫מן הסתם, מדובר ביותר‬ ‫מכמה אנשים שהולכים לאט.‬
‫משהו השתבש.‬
‫עברו שעות.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו צריכים לחשוב על תוכנית.‬
‫אני יודע.‬ ‫-אני לא יכול סתם לשבת פה.‬
‫אני יודע, אבל אין מה לעשות כרגע. חשוך מדי.‬
‫כלומר, אם זו רק הייתה פנייה‬ ‫לא נכונה, הם כבר היו חוזרים.‬
‫במקרה הכי גרוע. נמצא אותם מחר. כל עוד…‬
‫היי, חבר'ה. היי, מצאתי אתכם.‬ ‫-היי.‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫פספסנו התפצלות בשביל,‬ ‫הלכנו לאיבוד ויו נפל. הוא פצוע.‬
‫כמה גרוע המצב שלו?‬
‫הוא דרך על בול עץ.‬
‫אלוהים, כמה פעמים אמרתי לכם‬ ‫לא לדרוך על בולי עץ?‬
‫כן, אני יודעת שאמרת לנו פעמים רבות,‬
‫אבל הרגל שלו ריסקה את בול העץ,‬ ‫הוא נפל קדימה ואני חושבת שהוא בהלם.‬
‫האם יו היה בהכרה כשעזבת?‬ ‫-כן, אבל הוא התעלף כשהזזנו אותו.‬
‫למה הזזתם אותו?‬
‫הוא היה תלוי מעל בול עץ. לכן השכבתי‬ ‫אותו על הגב וקיבעתי את הרגל שלו.‬
‫חשיבה טובה.‬
‫איך הוא נראה כשעזבת?‬
‫חיוור ומזיע.‬
‫עלינו לחלץ אותו משם.‬
‫לא, זה חשוך מדי.‬
‫והכלל הראשון בחילוץ‬ ‫הוא לא להוסיף לרשימת הקורבנות.‬
‫נפנה אותו בבוקר.‬
‫עשית עבודה טובה.‬
‫נחלץ אותו מחר.‬ ‫-זה רציני.‬
‫נצא מהמחנה בחמש בבוקר, בלי אוכל, בלי קפה.‬
‫תאכלו באתר בזמן שג'ייק ואני‬ ‫נטפל ביו. מחר הולך להיות קשה.‬
‫לכו לישון עכשיו ותחשבו על האדם שלכם.‬
‫תצטרכו אותו מחר.‬
‫בסדר, נשמע טוב, כן.‬
‫בואי הנה.‬
‫את רעבה? רוצה קפה?‬
‫כן, זה יהיה נהדר, תודה.‬ ‫-כן.‬
‫למען האמת, אני קצת בהלם.‬
‫הכול קרה כל כך מהר, וכאילו הוא היה גמור.‬
‫ומייסון, פשוט… תודה.‬ ‫-כן.‬
‫כלומר, הוא פשוט הפך להיות‬ ‫חסר אונים. ככה זה היה.‬
‫אני לא יודעת מה קרה לו.‬ ‫-כן.‬
‫אני ממש שמח שאת בסדר.‬
‫כן, תודה.‬
‫אני לא מצליחה לישון.‬
‫אני מצטערת אם אתה ער בגללי.‬
‫טוב, את בסדר. גם אני לא מצליח לישון.‬
‫למה בקט התכוון כשהוא אמר‬ ‫שנצטרך את האדם שלנו היום?‬
‫עשינו תרגיל שבו הוא רצה שנחשוב על אדם אחד‬
‫שבאמת אוהב אותנו ומאמין בנו.‬
‫ואם בשלב מסוים המצב כאן‬ ‫הופך להיות ממש קשה,‬
‫אנחנו אמורים לפנות לאדם הזה שבראש שלנו‬
‫ולשאוב ממנו כוח כדי להמשיך.‬
‫אז מי האדם שלך?‬
‫אימא שלי.‬
‫כן, אימא שלך נהדרת.‬
‫היא תמיד זוכרת את השמות של כולם.‬
‫היא… הייתה מכינה את עוגת הגלידה הכי טובה.‬
‫כן, היא עדיין מכינה את זה.‬
‫מה איתך? מי האדם שלך?‬
‫כנראה נייתן.‬
‫הוא האח שאיבדת?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע עליו?‬
‫אני יודע שהייתה תאונה,‬
‫אבל דנקן אף פעם לא סיפר לי על זה.‬
‫כן.‬
‫היינו כל כך קרובים. עשינו הכול יחד.‬
‫בנינו מבצרים. שיחקנו ב…‬
‫דבר כזה…‬
‫לא אכנס לזה עכשיו אם אנחנו מנסים לישון.‬
‫לא, זה בסדר. אני רוצה לשמוע על זה.‬
‫טוב, בדיוק מלאו לו חמש ואני הייתי בת שש,‬
‫והיינו כולנו בבית האגם‬ ‫של חברים של ההורים שלי ו…‬
‫ונייתן ממש רצה לראות‬ ‫את הסירות, הוא אהב סירות.‬
‫והוא לא הפסיק להתחנן אליי‬
‫ללכת איתו למרינה ו…‬
‫אני רציתי להישאר… בבית‬
‫ולצפות בסרט עם הילדים האחרים ו…‬
‫הוא יצא.‬
‫אבל לא שמתי לב, אף אחד לא שם לב. ו…‬
‫כן, והם מצאו אותו מאוחר יותר באותו לילה.‬
‫זה נורא.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אז, כמובן, כל מה שחשבתי‬ ‫הוא למה לא הלכתי איתו?‬
‫למה לא פשוט ביקשתי מההורים שלי לקחת אותו?‬
‫היית בת שש, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אבל… כן, אני מבינה את ההיגיון הזה,‬
‫אבל זה לא משנה כלום.‬
‫דנקן היה חולה לעיתים תכופות.‬
‫ואימא שלי, פשוט… היא התפרקה.‬
‫ואז ההורים שלי התגרשו ואבא שלי עזב אותנו.‬
‫ואז, יום אחד אימא שלי‬ ‫השאירה אותנו אצל ג'יג'י.‬
‫והיא מעולם לא חזרה.‬
‫אתה יודע שהיא שולחת לי הודעות?‬ ‫היא שולחת לי הודעות טקסט שואלת אותי…‬
‫מה שלומי?‬
‫אני תמיד עונה בחזרה, "אצלי נהדר."‬
‫טוב, זה כי את תמיד נהדרת.‬
‫אני לא חושבת שאי פעם באמת הרגשתי נהדר.‬
‫אבל אני נהדרת בלאבד אנשים.‬
‫איבדתי את נייתן ואת ההורים שלי, ועכשיו…‬
‫לא איבדת את דנקן.‬ ‫-לא.‬
‫הוא לא ביקש להיוולד, את יודעת.‬
‫הוא נזרק למצב המזעזע הזה בדיוק כמוך.‬
‫כן, אבל אני כל כך כועסת עליו.‬
‫אני יודעת שזה לא הוגן.‬ ‫אני יודעת את זה, אבל אני…‬
‫הוא לא היה צריך לעבור את מה שעברתי.‬
‫הוא לא נושא את המשקל שאני נושאת. זה…‬
‫ההורים שלך גם עזבו אותו.‬
‫כן.‬
‫בסדר, מחר יהיה אכזרי.‬
‫כדאי שנלך לישון.‬
‫נישקת את וינדי?‬
‫כן, נישקתי, אבל שיחקנו "אמת או חובה".‬
‫זה היה "אמת או חובה"?‬
‫עכשיו זה הגיוני.‬
‫רגע, למה בכלל אכפת לך?‬
‫את זאת שעדיין מדברת‬ ‫עם בעלה לשעבר. כאילו אתם…‬
‫הוא מתקשר אליי.‬
‫כן, ואת ממשיכה לענות.‬
‫כל מה שאת מדברת עליו‬ ‫הוא איך הפרידה לא מרפה ממך‬
‫איך הפרידה אוחזת בך,‬ ‫אבל זה לא מה שאני רואה.‬
‫אני רואה אותך אוחזת בפרידה ובו,‬
‫טוב, רק שתדע,‬
‫אני לא אוחזת באף אחד או באף גבר,‬
‫ואני בהחלט מסוגלת לדבר‬ ‫עם מישהו שהיה פעם בעלי בלי שיהיה…‬
‫בטח, כל עוד זה כל מה שזה, נכון?‬
‫בסדר, למה אתה נשמע כמו חבר קנאי עכשיו?‬
‫למה את נשמעת כמו חברה קנאית?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫מעתה והלאה, תנשק כל בת 20 יפה שיש לה פה…‬
‫אדם אחד.‬ ‫-ואני יכולה לדבר עם כל בעל לשעבר לוזר,‬
‫או עם כל לוזר,‬ ‫ולא נפריע אחד לשנייה לגבי זה.‬
‫הלן.‬
‫לא משנה. תשכח מזה, לילה טוב.‬
‫טוב, אז אני לא בטוח למה לצפות כשנגיע לאתר,‬
‫אז, כולנו נצטרך לשמור על קור רוח.‬
‫רגע, אתם יודעים מה?‬
‫הלן?‬ ‫-כן?‬
‫הענקת טיפול ליו, ארגנת את מייסון, סו,‬ ‫וקיילי למשך הלילה, ומצאת את דרכך אלינו.‬
‫את הנווטת שלנו הבוקר.‬
‫בסדר.‬
‫עבודה טובה.‬
‫כל הכבוד, הלן.‬
‫בסדר, בואו נעשה את זה.‬
‫"אהבתיך זמן כה רב‬
‫"ואת חברתך הנעימה‬
‫"שרוולים ירוקים היית אהבתי"‬ ‫-סו, תני לי את הסכין שלך. אני אתאבד ודי.‬
‫"ואני יודע, שרוולים ירוקים, שהיית תשוקתי‬
‫"שרוולים ירוקים היית אהב…"‬ ‫-אלוהים.‬
‫הלן? הלן!‬
‫תודה לאל.‬
‫היי.‬ ‫-אלוהים. חזרת.‬
‫כן, כמובן. עשיתם עבודה נהדרת.‬
‫שלום, אחות.‬ ‫-טוב, בואו נסתכל עליך.‬
‫סוף סוף, קצת זמן לבד איתך.‬
‫הלוואי שזה היה מסיבה אחרת.‬
‫כן, אין סיכוי שהוא מסוגל‬ ‫לצאת מפה בהליכה עם רגל במצב כזה.‬
‫כן.‬
‫בסדר. אנחנו נכין אלונקה בשביל יו.‬
‫אצל מי החבל של "מתלה הדובים"?‬
‫שלושתכן. נצטרך שני מקלות באורך 2.5 מטר.‬ ‫שצריכים להיות חזקים מספיק כדי לשאת אותו.‬
‫מייסון, תביא לי שלושה ז'קטים.‬
‫קדימה, תתחילו לזוז, אנשים!‬
‫בסדר, ניפגש שם בעוד כמה שעות, תודה.‬
‫אתה תהיה בסדר. אנו מוציאים אותך מכאן.‬
‫כן, אתה תהיה בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫נקודת הגישה הכי קרובה נמצאת כחמישה‬ ‫קילומטר מזרחה. ימתין לנו שם אמבולנס.‬
‫טוב, בואו נסכם.‬
‫מייסון, הלן, ג'ייק, ואני‬ ‫ניקח את יו, תרמילי יום בלבד.‬
‫תשאירו את התרמילים כאן,‬ ‫נאסוף אותם בדרך חזרה.‬
‫בסדר, אני אקח את התרמיל של יו.‬
‫וינדי, קיילי וסו אתן תיקחו את כל האוכל‬ ‫והטואלטיקה לאתר הקמפינג בפיינטד מאדו.‬
‫נתראה בארוחת הערב.‬
‫מחר זה יום מנוחה, חברים.‬ ‫בואו נגיע אליו בבטחה.‬
‫ביי!‬ ‫-ביי.‬
‫בהצלחה, אוהבת אותך, יו.‬
‫מה מצבו?‬
‫טוב, הוא סובל מכאבים חזקים.‬ ‫הוא אמר שהלן היא הגיבורה שלו.‬
‫עשית משהו כמו שצריך,‬ ‫הלן, עם "ה". עבודה טובה.‬
‫אני צריך שנייה, בסדר?‬ ‫אני צריך להכין את עצמי לזה.‬
‫אתם מוכנים?‬ ‫-רק תסתכל עליי.‬
‫תסתכל על הפנים שלי.‬ ‫-אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תשמרו על הזרועות ישרות,‬ ‫זה יהיה קל יותר לנשיאה. בסדר?‬
‫זה טוב.‬
‫מוכנים? קדימה.‬ ‫-בואו נעשה את זה.‬
‫"אני לא יודע, אבל אמרו לי‬
‫"אני לא יודעת, אבל אמרו לי‬
‫"שהבחור שלנו בקט בן 12‬
‫"שהבחור שלנו בקט בן 12"‬
‫כן, מצחיק, ממש מצחיק.‬
‫"הטלוויזיה התקלקלה, המכונית שלי מתה‬
‫"סיימתי את הלילה עם זר במיטה‬
‫"סיימתי את הלילה עם זר במיטה"‬
‫מה?‬ ‫-זה דבר מוזר לומר.‬
‫"תשעים ותשעה תפוחים", חבר'ה?‬
‫זה מעביר את הזמן.‬
‫"תשעים ותשעה תפוחים על העץ‬
‫אתה בסדר?‬
‫קחו אותי לספא.‬
‫איך את מחזיקה מעמד?‬ ‫-אני בסדר. הידיים שלי כואבות.‬
‫בואי נראה. כן.‬
‫רק עוד קצת.‬ ‫-היי!‬
‫יו, האמבולנס נמצא ממש שם.‬ ‫אנחנו כל כך קרובים.‬
‫הצלחתם להגיע!‬ ‫-תוכל קצת לעזור לנו?‬
‫- ווינסטד, פרמדיק -‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫נתראה בעיר. תשמור על עצמך.‬
‫גם אתה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫את יודעת, הלן, אני יכול‬ ‫לומר בביטחון שמכולם בקבוצה,‬
‫את היא מי שאני הכי פחות לא מחבב.‬
‫אתה סתם אומר את זה‬ ‫כי אתה מסטול ממשככי הכאבים.‬
‫כן, אבל זה גם נכון.‬
‫אני באמת מחבב אותך.‬
‫ועצה קטנה,‬ ‫אם את מחבבת אותו, פשוט תגידי לו.‬
‫הלן, שום דבר לא משנה כאן.‬
‫זה כמו חלל.‬
‫החיים האמיתיים מושעים.‬
‫אני לא באמת באלונקה הזאת‬ ‫עם רגל אחת ארוכה במיוחד.‬
‫אני במיטה שלי בבית.‬
‫ואני אתעורר בכל רגע.‬
‫טוב, תקשיב, הוא החבר הכי טוב של אחי הקטן.‬
‫יש כל כך הרבה דברים לא הגיוניים.‬ ‫-הלן.‬
‫את אמרת שאת רוצה לאתחל את עצמך,‬ ‫תאתחלי את עצמך עם החמוד הזה.‬
‫חוץ מזה, אני די בטוח‬ ‫שהוא חושב שאת עוף החול.‬
‫כולם יודעים שהרשימה הייתה שלי, נכון?‬
‫כן.‬
‫טוב, אנחנו מוכנים לזוז.‬ ‫-עבודה טובה, חייל.‬
‫ואל תשכח, אנחנו לא אחראים לזה.‬
‫אתה תשמע מעורך הדין שלי.‬ ‫-חתמת על המסמכים.‬
‫הלן, תמשיכי להשתמש בקרם הגנה.‬
‫אי אפשר לעצור את סימני ההזדקנות,‬ ‫אבל אפשר למנוע נזק נוסף.‬
‫תודה.‬
‫פשוט תיסע, עכשיו.‬
‫ביי!‬
‫זה מרגיש טוב, נכון?‬
‫מה?‬
‫מעד כמה שאת מותשת?‬ ‫-כן, נכון.‬
‫טוב, אנשים, בואו נחזור למחנה.‬
‫את עומדת לבלות יום‬ ‫במקום האהוב עליי בכל העולם.‬
‫אני לא יכולה לחכות.‬
‫גם אני לא.‬
‫תודה.‬
‫בטח, גבר.‬
‫להתראות, חבר'ה.‬
‫בסדר.‬
‫כן, דברים טובים.‬
‫עשינו את זה!‬
‫אני לא יכולה לחכות לראות.‬ ‫בשלב הזה הציפיות שלי גבוהות מאוד.‬
‫קפה?‬ ‫-כן, זה יהיה נהדר.‬
‫כל כך יפה פה.‬
‫כן, נכון. בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני מצטער על מה שקרה לפני כמה ימים.‬
‫זה בסדר. אל תדאג בקשר לזה, ברצינות.‬
‫אני יודע איך אנשים רואים אותי.‬
‫כל החיים שלי לא אמיתיים.‬
‫כלומר, אני מזייף את זה.‬
‫אני מעמיד פנים ומתנהג‬ ‫כמו שמוק כל כך הרבה זמן ש…‬
‫בכנות, אני אפילו לא שם לב כשזה קורה.‬
‫טוב, כלומר, אתה מודע לזה‬ ‫ונשמע שאתה עובד על זה.‬
‫התכוונתי לצאת להליכה, רוצה לבוא איתי?‬
‫יודעת מה? אני חושב שאשאר פה קצת.‬
‫אם זה בסדר.‬
‫כן, כמובן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה על הקפה.‬
‫היי.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫באזור ששם יש מקום טוב לדוג דגי פורל.‬
‫מגניב.‬
‫בילדותי, אבא שלי נהג לקחת אותי לדוג כאן.‬
‫היינו שומעים סיפורים‬ ‫שהמקום הזה היה רדוף או קדוש.‬
‫ואו.‬
‫אני חושב שזה שניהם.‬
‫אני יודע שזה אולי יפתיע אותך,‬
‫אבל לא ממש השתלבתי בילדותי.‬
‫אנשים לא ממש ידעו איך לאכול אותי.‬
‫כן.‬
‫אבל… כאן בחוץ אני משתלב.‬
‫בטבע הפראי.‬
‫אני מרגיש כאילו אני שייך.‬
‫כאילו שאני חלק ממשהו גדול יותר.‬
‫אין לך "רגלי חפירות", נכון?‬
‫מה? לא.‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה שמישהו יקבל "רגלי חפירות" כעת.‬
‫אז אל תשכחי לכבס ולייבש את הגרביים, בסדר?‬ ‫-כן, בסדר. אני אעשה זאת.‬
‫אם היית תקוע על אי,‬
‫עם מי היית מעדיף להיות תקוע?‬
‫מייסון או יו?‬ ‫-אף אחד מהם.‬
‫בבקשה, ידידי הטוב.‬
‫הכתר שלך.‬
‫יש לך…‬
‫אני מניח שאוכל ללכת על בינוני…‬
‫אני אובססיבית לגבי משהו שאמרת לדנקן.‬
‫אמרת שאני כבר לא כיפית.‬
‫ואני חשבתי על זה הרבה.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫אני חושב שאמרתי, "זוכרת כשהיית כיפית."‬
‫כן, זה מרמז שפעם הייתי כיפית.‬
‫אז, מתי הייתי כל כך כיפית?‬
‫לפני…‬
‫לפני מייק.‬ ‫-כן.‬
‫כן, טוב.‬
‫זוכרת שהיית פוגשת אותנו‬ ‫בבר של הקולג' בסמית'?‬
‫כן.‬ ‫-ואת היית מלכת הקריוקי.‬
‫כן.‬
‫ותמיד היית נדיבה כל כך.‬ ‫אף פעם לא נתת לנו לשלם על כלום.‬
‫בטח הוצאת הון על פיצה ורוטב ראנץ'.‬
‫כלומר, הייתם מרוששים.‬
‫אני ממש נחמדה.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אני זוכר אותך, הלן, אני זוכר…‬
‫אני זוכר שממש אהבת את חייך וצחקת כל הזמן.‬
‫כן, הייתי צעירה.‬ ‫לא היו לי יותר מדי דברים לדאוג בגללם.‬
‫טוב, את עדיין צעירה מאוד.‬
‫כן.‬
‫כן, שנינו צעירים.‬
‫תראה אותנו, שני צעירים בטבע הפראי.‬
‫עד שדוב יתפוס אותנו.‬ ‫-נכון.‬
‫כל הכבוד, גבר. הם יפים.‬
‫היי, איפה דוק?‬
‫הוא במורד הנהר. מחפש מקום טוב יותר.‬
‫אלך לחפש אותו.‬
‫איך נבשל אותם?‬ ‫-צריך להוציא להם את המעיים ולנקות אותם.‬
‫תודה על ההקרבה שלכם.‬
‫אני רוצה את הראש. הרבה חלבון.‬
‫קדימה, אנשים, בואו נבעיר אש. מי מביא עצים?‬
‫ג'ייק, אתה כאן?‬
‫היי, ג'ייק?‬
‫ג'ייק? ג'ייק אתה כאן?‬
‫ג'ייק!‬
‫היי, ג'ייק?‬
‫כאן, אני כאן.‬ ‫-איפה?‬
‫כאן. אני כאן.‬
‫היי, נפצעת? למה אתה על הקרקע?‬
‫לא, אני…‬ ‫-היי.‬
‫תודה שבאת לחפש אותי.‬
‫כן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני פשוט… אני מפחד.‬
‫מפחד?‬
‫מה.. למה? הכול בסדר.‬
‫איבדתי את המשקפיים שלי ואני…‬ ‫-איך איבדת אותם? אין לך כאלה?‬
‫כן. אבל הם נתפסו על ענף ונפלו.‬
‫וחיפשתי יותר מדי זמן וזה נשמע כל כך טיפשי.‬
‫זה לא נשמע טיפשי. איבדת את המשקפיים שלך.‬
‫וממש חשוך כאן.‬
‫הלן, אני מאבד את הראייה שלי.‬
‫סליחה… מה זאת אומרת?‬ ‫-זה עניין גנטי.‬
‫קוראים לזה רטיניטיס פיגמנטוזה.‬ ‫כל העצבים בעיניי מתים בזה אחר זה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אז בגלל זה הפסקת להיות רופא.‬
‫כן. התחלתי לשים לב לזה‬ ‫לפני כמה שנים וזה פשוט החמיר כל כך מהר.‬
‫במיוחד בלילה,‬
‫ואני מרגיש שאני כבר לא יודע מי אני.‬
‫פעם הייתי מסוגל לטפל בכל דבר ואני פשוט…‬
‫מרגיש אבוד, אני למעשה באמת אבוד…‬
‫היי, אני כאן.‬
‫ואני יודעת מה זה להיות אבוד, אתה לא אבוד.‬
‫ג'ייק? הלן?‬ ‫-כן.‬
‫כן, אנחנו כאן.‬
‫טוב, תודה ש… הצלת אותי.‬
‫עכשיו השתווינו.‬
‫בוא נלך.‬
‫"בה הנערות כה יפות‬
‫"שם ראיתי לראשונה את מולי מלון המתוקה‬
‫"מגלגלת עגלתה ברחובות רחבים וצרים‬
‫"קוראת: 'שבלולים וצדפות שעדיין חיים'‬
‫"שעדיין חיים‬
‫"קוראת: 'שבלולים וצדפות שעדיין חיים'‬
‫"שעדיין חיים‬
‫"קוראת: 'שבלולים וצדפות...'"‬ ‫-אלוהים… יורד שלג.‬
‫ואו!‬
‫אלוהים!‬
‫זה מיוחד, אנשים. זה השלג הראשון של העונה.‬
‫זה מדהים, ואו.‬
‫טוב, תתעטפו טוב, תתכוננו ללילה קר.‬
‫זה מטורף.‬
‫אני חושבת שזה הולך‬ ‫להקשות עלינו את הצעידה מחר.‬
‫זה מרגיש מיוחד בלילה האחרון שלנו.‬
‫זה ממש מדהים.‬
‫טוב, ארוזים לתזוזה, אנשים.‬
‫לא נותר דבר מלבד טביעות רגליים. נחמד.‬
‫זו הייתה חוויה מדהימה,‬
‫מלבד שיו כמעט מת.‬
‫כשנחזור אל האוטובוס נמלא את פתקי ההצבעה‬
‫כדי להצביע מי יזכה בתעודת מהח"ט‬ ‫לשורד הטוב ביותר בחיק הטבע.‬
‫אני יודע למי אני מצביע.‬
‫טוב.‬
‫עכשיו הגיע הזמן להיפרד מהמקום היפהפה הזה.‬
‫תרכינו את ראשכם, בבקשה.‬
‫אימא יודעת כול. מצטער שאנו כזה מטרד.‬
‫אני מצטער שאנו מלכלכים את האדמה שלך‬ ‫וחונקים את הדגים שלך בשקיות פלסטיק.‬
‫אנחנו מסתובבים מטומטמים ועיוורים וכועסים,‬
‫ואיננו תמיד יכולים לראות‬ ‫את יופייך הבלתי ניתפס.‬
‫תודה על העולם מלא הניסים הזה‬
‫ותודה על המתנה הזו‬ ‫לה אנו קוראים פיינטד מאדו.‬
‫אנחנו לא ראויים לאהבתך או לאושר שאת מספקת.‬
‫תודה.‬
‫ולפני שנצא,‬
‫אני רוצה להציע למייסון כינוי מסלול חדש.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫בסדר, אני מסכים.‬ ‫-יופי.‬
‫מעתה ואילך,‬ ‫כינוי המסלול החדש שלך יהיה "צבי גדול".‬
‫צבי גדול.‬ ‫-זה מגניב.‬
‫צבי, מסמל שינוי.‬
‫אני אוהב את זה. צבי גדול.‬ ‫-זה נכון, צ'פלין.‬
‫צבי גדול!‬
‫וודי, את הנווטת שלנו.‬
‫באמת? אני?‬ ‫-תובילי אותנו הביתה.‬
‫מוכנים?‬
‫מוכנים!‬ ‫-כן!‬
‫זה היה טוב.‬ ‫-קדימה, וודי.‬
‫אהבתי את ההתלהבות.‬ ‫-קדימה.‬
‫זה היה בשביל קול, ששבר את לבי בפארק המים.‬
‫קדימה, לולו!‬ ‫-כן!‬
‫הלוואי שלא הייתי עולה על המגלשה הזאת.‬
‫בכל מקרה, עוד מישהו רוצה…?‬ ‫בקט כאן עם הפרס.‬
‫עוד לא ספרתי את פתקי ההצבעה,‬ ‫אז תני לי שתי שניות בבקשה.‬
‫זאת לא בעיה.‬
‫את לא צריכה להיות בקטע של זה, זה בסדר…‬
‫וינדי!‬
‫ואו, את נראית נהדר.‬ ‫נדבר על בודהיזם עוד מעט? משקה?‬
‫לחיים!‬ ‫-בסדר, אני אוהב אותך. איך הולך?‬
‫הלן עם "ה", איך הולך?‬
‫את נראית טוב.‬ ‫-גם אתה, מייסון.‬
‫אם ברצונכם לאמן את הנשימה שלכם,‬
‫יש לי גם כמה תרגילים נהדרים.‬
‫טוב, כולם, אנחנו מוכנים להעניק את התעודה.‬
‫אם אתם רוצים להתקרב.‬
‫בסדר, כולנו כאן? טוב, נהדר.‬
‫התעודה מוענקת למישהו‬ ‫שכולנו הכרנו ואהבנו מאוד.‬
‫יו!‬
‫מה?‬ ‫-יו?‬
‫בקט, הוא אפילו לא כאן. מה עם הלן?‬
‫הלן הצילה את יו, התעודה מגיעה לה.‬
‫כן, אני מסכים, אבל אתם הצבעתם ליו.‬
‫לא, לא אני.‬ ‫-לא.‬
‫אולי הצבעתי ליו "הפנר". לשניהם יש "ה" בשם.‬
‫זה מטורף. צריך ספירה מחודשת.‬ ‫-זה לא עובד ככה.‬
‫זה בסדר, חבר'ה, זה בסדר. לחיי יו.‬
‫ולהלן עם "ה".‬
‫אוהבת אותך, הלן.‬
‫יש מאחור צנצנת טיפים,‬ ‫אם אתם מרגישים נדיבים במיוחד.‬
‫אני לא מאמין בקפיטליזם,‬ ‫אבל הכסף עדיין עוזר, אז…‬
‫כן, לולו הולכת לארח ערב‬ ‫של קריוקי מאוד מעניין.‬
‫אז תיהנו.‬
‫מעניין זאת רק ההתחלה.‬
‫זה ילך הרבה יותר רחוק משם, בסדר…‬
‫קיבלת את הקול שלי.‬ ‫-…קחו חמש דקות הפסקה אבל…‬
‫התרוממת מהאפר‬ ‫והפכת לאחד עם הטבע, הלן עם "ה".‬
‫הרשימה הזאת תרדוף אותי, נכון?‬
‫אל תזרקי את הלכלוך שלך ביער.‬
‫בסדר.‬
‫היי.‬
‫אני הצבעתי ליו.‬
‫אני מצטער, לא חשבתי שאכפת לך.‬
‫אתה יודע, לא אכפת לי, עכשיו שלא ניצחתי.‬
‫כן.‬
‫היא לא מניחה לזה, היא לא מאמינה שהוא תפוס.‬
‫הוא תפוס?‬
‫כן… יש לו מישהי בבית.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫ברור שיש לו.‬
‫בדיוק דיברנו שאנחנו מקווים‬ ‫שנשמור על קשר אחרי זה.‬
‫בסדר, חבר'ה, קבוצה.‬
‫הגיע הזמן להתחיל במסיבה.‬
‫הלן?‬
‫היי, מה קרה? לאן את נוסעת?‬
‫אני נוסעת הביתה.‬ ‫-בחייך… את יכולה להישאר?‬
‫אני לא יכולה. אני באמת לא יכולה.‬
‫למה? למה לא?‬
‫הלן?‬ ‫-לאן את נוסעת?‬
‫היי.‬
‫אני מתגנבת מכאן מוקדם.‬ ‫-לא.‬
‫כן. לא רציתי להפריע לשום דבר,‬ ‫אבל אני חוזרת הביתה.‬
‫אני אתגעגע אלייך כל כך.‬ ‫-גם אני אתגעגע אליכן.‬
‫טוב, לפני שתלכי, שלושה דברים טובים.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן, בסדר. אחת, אני שמחה‬ ‫שאף אחד לא מת בטיול.‬
‫כן, גם אני.‬ ‫-זה דבר טוב.‬
‫שתיים, אני ממש שמחה‬ ‫על חברות חדשות ונהדרות שרכשתי.‬
‫ושלוש,‬
‫אני מכירה את עצמי טוב יותר.‬
‫אני מרגישה שונה.‬
‫אני חושבת שזה ארבע, אבל זה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, חבר'ה, אני גרועה בפרידות.‬ ‫-ביי.‬
‫אני אוהבת אתכן. נתראה בקרוב. בסדר, ביי.‬ ‫-אנחנו אוהבות אותך.‬
‫"זה כמו רומיאו ויוליה‬
‫"אנחנו כמו 40 כלבים וסיגריות‬
‫"אנחנו כמו הזמנים הטובים‬ ‫שעוד לא קרו, אבל הם יקרו…"‬
‫אני לא צריכה להקשיב לזה.‬
‫כלומר, ג'ייק?‬
‫ג'ייק?‬
‫- מסלול הישרדות בחיק הטבע -‬
‫"אני לא אוהב אותך‬ ‫כאילו היית ורד-מלח או טופז..."‬
‫"או חץ חרציות שהאש פיזרה כגיצים‬
‫"אני אוהב אותך כפי שיש לאהוב‬ ‫חפצים אפלים מסוימים‬
‫"במסתור, בין הצללים והנפש‬
‫"אני אוהב אותך כמו צמח שמעולם לא מלבלב‬ ‫אך נושא בתוכו אור של פרחים נסתרים‬
‫"הודות לאהבתך, ניחוח טהור‬ ‫שעלה מן האדמה חי בגופי‬
‫"אני אוהב אותך מבלי לדעת‬ ‫איך, או מתי, או מהיכן‬
‫"אני אוהב אותך בפשטות ללא סיבוך או גאווה‬
‫"אני אוהב אותך‬ ‫כי אינני יודע דרך אחרת פרט לזו‬
‫"בה אני לא קיים, וגם לא את‬
‫"כה קרוב שידך על חזי היא היד שלי‬
‫"כה קרוב שעינייך נעצמות כשאני נרדם"‬
‫את נראית כל כך שונה‬ ‫מכפי שעזבת מכאן לפני כמה שבועות.‬
‫ידעתי! ידעתי שמשהו השתנה.‬
‫אני מרגישה שונה.‬
‫זה מוזר, אני מרגישה צעירה יותר. זה אפשרי?‬
‫כי אימא טבע עושה דברים פראיים.‬
‫כך גם אהבה.‬
‫היי, ג'יג'י? אני לא מאוהבת.‬
‫מי זה?‬
‫אני אלך לפתוח.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫זה רק אני.‬
‫תיכנס. איך היה הנסיעה?‬ ‫-תודה.‬
‫זה היה ממש קל.‬ ‫-יופי.‬
‫איך היה הטיול הרגלי שלך?‬ ‫-שרדתי. אני כאן.‬
‫כן?‬ ‫-אז, זה היה טוב.‬
‫רגע. מה את…?‬
‫זה… מוזר.‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫אני רוצה לומר שהכול בינינו‬
‫תמיד היה בגללי ולא בגללך,‬
‫וזה מפני שאני נושאת איתי‬ ‫הרבה כעס ואשמה ממה שקרה.‬
‫וזה לא הוגן כלפיך, ואני אשמח להתחיל מחדש.‬
‫אני אוהב את האווירה‬ ‫הנאורה שאת משדרת. זה נחמד.‬
‫יופי.‬ ‫-כן.‬
‫בוא נשתה קפה, ג'יג'י שם.‬
‫את עדיין לא משתמשת בסוכר?‬ ‫-לא, אני מתה על סוכר.‬
‫חזרת לסוכר.‬ ‫-כן.‬
‫זה הצעד הנכון.‬
‫מה לעזאז…?‬
‫טוב, אז פשוט יצאת לטיול רגלי,‬
‫ולפתע את אדם חדש לגמרי.‬
‫אבל האם אני יכול לומר‬ ‫שאני ממש שמח שלא מתת ביער.‬
‫תודה. אני לא לגמרי סתומה.‬ ‫-אני יודע את זה, אבל את יודעת…‬
‫נתחיל לדבר על דברים עכשיו, נכון?‬
‫כן. אני יודעת שזה לא נוח. אבל אנו חייבים‬ ‫לעשות זאת. זו הדרך היחידה לפתור דברים.‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה. ג'יג'י!‬ ‫-דנקי, ילדי, הגעת!‬
‫טוב, מוכנים בשש, זזים בשש וחצי.‬ ‫-אנחנו מוכנים לזוז.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אנו עורכים מסיבת יום הולדת במועדון הקריאה‬ ‫לחבר לסירוגין של ג'יג'י, ריקי.‬
‫אולי אוותר על זה.‬
‫את לא רוצה ללכת למסיבה?‬ ‫-לא.‬
‫את צריכה ללכת למסיבה. למה שלא תלכי?‬
‫בסדר. כן, אחות טובה יותר.‬ ‫-תרקדי איתי.‬
‫עלית על משהו, תרקדי.‬
‫אמרתי שאלך. בסדר.‬ ‫-את הולכת!‬
‫יום הולדת שמח, ריקי.‬
‫ג'יג'י!‬ ‫-ואו, כן.‬
‫ריקי וג'יג'י שוב יחד.‬
‫ואו.‬ ‫-זה הגיוני.‬
‫אלוהים, זה הגיוני.‬ ‫-דבר יפהפה.‬
‫זה דבר נפלא.‬
‫טוב, זה האחרון, או שאני אירדם.‬
‫שני משקאות זה גבול טוב לקלת משקל.‬
‫בטיול שלנו תמיד דיברנו על מי האדם שלנו,‬
‫כאילו האדם שאנו הכי יכולים לסמוך עליו,‬
‫ותמיד היית האדם שלי‬
‫ואני מקווה שאוכל להיות האדם שלך.‬
‫כן, את סוג של תמיד היית האדם שלי.‬
‫תודה, דנקס.‬
‫אני מתכוונת להצדיק את זה.‬
‫בסדר, אבל קודם כול,‬
‫אנו חייבים לרקוד לצלילי השיר הזה מייד.‬
‫אני אוהבת את השיר הזה. אנו חייבים.‬ ‫-אנו חייבים.‬
‫טוב, כן.‬
‫היי, לאן נעלמת?‬
‫קראתי את השיר.‬
‫לא כתבתי אותו.‬
‫כן, אני יודעת שלא כתבת אותו.‬
‫אהבתי אותו. הייתי צריכה להישאר.‬
‫את צדקת שם בטבע.‬
‫התנהגתי כמו חבר קנאי,‬
‫אבל זה רק כי רציתי‬ ‫להיות החבר שלך הרבה מאוד זמן.‬
‫אין לי עוד זמן לבזבז לא להיות איתך כל יום.‬
‫אני יודע שהחיים שלי ישתנו,‬ ‫וזה משהו שאת צריכה לחשוב עליו.‬
‫ואני מקווה מאוד שתחשבי.‬
‫אני מקווה שתחשבי על זה ועליי.‬
‫אני אוהבת את השיר הזה.‬
‫רוצה לראות אותי רוקד?‬
‫כן.‬
‫רוצה לראות אותי רוקדת?‬
‫כל עוד אני יכול.‬
‫ג'ייק, אחי.‬
‫טוב, אנשים!‬
‫כן.‬
‫- מבוא לאושר -‬
‫תרגום כתוביות: רון סגל ארכא‬