Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DE DØDES DAG ER...
Lige et øjeblik.
Husk nu jeres mødre.
Det er jo mors dag, ikke sandt?
Vi blev gift i Las Vegas. Familien fik det at vide senere.
Er du gravid?
Hvis du er med rogn, er det okay.
Nej, mor!
Er brylluppet legitimt eller som i tivoli?
Mor, er du okay?
Jeg har det fint.
Jeg er glad.
Jeg har det fantastisk!
De tog det faktisk pænt.
Vi kender ikke hinanden, og nu er vi i familie.
- Vores familier mødtes i julen. - Nej!
Lidia. Ingen taler om julen.
Men det er noget andet.
Pointen er, at anden gang, de mødtes, var på mors dag.
Hele slænget er her!
Manuel havde en idé til et forretningsprojekt.
Jeg fortæller far om øllet i dag til frokost.
Er det en god idé?
Da jeg har en master fra Stanford...
Det, jeg ville tale med dig om, var,
om du ville være med.
Du ved, far og søn.
Nej, søn, nej.
Men ingen vidste, at...
Hvad foregår der?
Francisco har mistet alle pengene, familien er bankerot, mor.
Hjalp du en mand med at bedrage hans kone og hele familien?
Du må ikke sige noget.
Jeg ved, du ved det.
Vi betaler dig ikke.
Hvad laver du? Sæt dig ned.
Hej, allesammen. Jeg ville bare sige...
Sige hvad?
Glædelig mors dag, Rosita!
Vi er bankerot!
Der var flere involveret i svindelen.
Der skete en masse.
Man sloges, vores mødre blev fulde...
Det er begyndelsen på enden.
- Hvad? - Er vi officielt fattige, far?
Jeg er ligeglad, men nogen skal betale regningen.
Vi klarer det.
Vi kommer igennem det.
Ja, det ved jeg, vi vil.
Men ikke sammen.
Og min svigerfar...
Det er dine ting, far.
Hvor skal jeg bo?
Hvorfor skal han bo hos os?
Elskede, det er sikkert kun et par dage.
Det var det så ikke.
Der er begravelse hos Esmeralda, fordi San Román-familien nu ikke er rige.
Og det var kaos.
Mærkelige mennesker, slagsmål.
Vi var dækket af aske.
Øjeblik.
Vi lyder skøre. Fortæl fra begyndelsen.
Okay. Nu skal I høre.
TO DAGE TIDLIGERE
Kom
Og fortæl mig sandheden
Vær barmhjertig
Og fortæl mig hvorfor
Nej!
Manuel!
Hej, skat! Hvordan gik det?
Jeg tror, der bliver fyringer,
så alle er meget nervøse.
Det er fantastisk!
Fortæl mere senere, men først...
Smag det her.
- Hvad er det? - Den er god.
- Den er anderledes. - Hvad smager du?
- Øl? - Det er nellike. Lidt ingefær, tranebær.
- Okay. - Jeg overvejer en chai-øl.
- Super. - Ja?
- Ja. - Faktisk...
- Skal der mere anis i? - Kan vi tale om øl senere?
Klart. Du var ved at fortælle om fyringerne.
Senere.
Undskyld.
Undskyld, jeg afbryder jer.
Har I set min telefon? Lalito ændrede min ringetone.
Jeg tror, den er her på sofaen.
Undskyld mig.
Her er den.
Jeg smutter igen.
Fortsæt.
Vi gør det en anden gang.
De fandt Jorge!
- Hvad? - Virkelig?
Far!
Onkel Jorge?
Hvad er der sket?
De fandt hans lig.
THE DAY OF THE DEAD IS CANCELLED
Hvad betyder døden for mig?
Folk siger farvel og tager afsted.
Måske siger de ikke farvel.
De tager bare afsted.
Døden er en konvention, samfundet har skabt
med tanken om en patriarkalsk Gud.
Krepere, kradse af, stille træskoene, gå i graven.
Man er i bedemandens hænder.
Gyldne hus, bed for os. Elfenbenstårn, bed for os.
Jeg har sluttet fred med døden.
Jeg får søvnlammelse hver onsdag.
Døden skræmmer mig ikke.
Ensomhed.
Stilhed.
At bo i min søns hus.
Helt ærligt! Sikket spørgsmål. Jeg er 12 år.
Tror du, din far er okay?
Aner det ikke.
- Han tog det pænt, ikke? - Jo.
Jeg ved, at Jorge ikke var hans favorit, men det var hans bror.
Og søskende elsker hinanden.
Det er som at holde op med at elske Lalo, fordi han er kleptoman.
Jeg tror, han er i chok. Først stjal hans bror alle hans penge,
og så dør han.
Ovenikøbet fik din onkel din far til at snyde sine venner.
Så gik din mor fra ham, og...
Ved du, hvad der ville være godt?
Hvis far flyttede ud, fik sine penge igen, og vi kunne gøre det
uden, han er her.
Han vil allerhelst gøre det på vaskemaskinen.
Man sætter den bare på finvask, og...
...så klarer den resten.
Ja, men det slutter meget hurtigt.
Vi har ladet masser af tid gå, skat,
- uden at tage os af tingene. - Du har helt ret.
Er det respektløst?
Din onkel er lige død.
Vi hylder livet.
Må jeg komme ind?
Jeg vil ikke være alene.
Det er hans aske.
Værsgo.
Jeg vil ikke have den.
Din bror ønskede, at du skulle have den.
Hvis jeg får den, bliver den smidt ud.
Det kommer ikke mig ved,
hvad du gør med den.
Hvordan døde han?
Ingen ved det.
En mærkelig ulykke.
Mere ved jeg ikke.
Efterlod han sig noget? En besked eller et testamente?
Ja! Undskyld, det glemte jeg næsten.
Dette.
- Hvad er det? - Aner det ikke.
- Og pengene? - Hvilke penge?
- De penge, min bror havde. - Du må tale med Martha.
Hvem er Martha?
Hans såkaldte enke.
Ser de ikke rige ud?
Det har potentiale. God beliggenhed, ikke, skat?
Det eneste af værdi er grunden. Huset skal rives ned.
- Selvfølgelig. - Vi kunne renovere det,
hvis det hjælper.
Nej, det er ikke problemet. Det føles bare gammeldags.
Det ville være for dyrt at renovere det.
Det er et meget specielt hus,
her er mine børn født.
Det er fyldt med minder.
Og salpeter og skimmelsvamp.
Hvor er badeværelset?
Det er rummeligt med et godt badeværelse.
Fandens.
Køber du det?
Vi overvejer det.
Nævnte de dyrene?
Hvilke dyr?
Huset er bygget på en dyrekirkegård.
- Hvad? - Ejeren gik amok og slog dem alle ihjel.
Seksten hvalpe, alle på en gang!
Nej.
Det passer ikke, knægt.
Du behøver ikke tro på mig. Det gjorde min far heller ikke.
Og nu...
...har jeg ingen far.
Skat, vi må afsted.
- Vi skal afsted. - Hvortil?
Vi skal afsted. Mange tak.
Farvel!
Hvad er problemet?
Slap af.
Måske behøver vi ikke sælge efter det, der skete med onkel Jorge.
Min skat.
Gad vide, hvorfor ingen synes om huset.
Du kan være meget kræsen.
Du ville ikke sælge til dem fra kulten.
De ville have orgier i soveværelserne.
Når du ikke er der, hvad så?
De ville ofre en ged for at gøre deres guder
gunstigt stemt.
Aldrig i livet. Ingen ofrer en ged i mit hus.
Kan du se, hvad jeg mener? Du bliver for kræsen.
Jeg er nødt til at sælge det. Jeg har ikke flere møbler at sælge.
Glem det. Fokuser på at sælge hofteholdere.
Jeg er så dårlig til det.
Nej, hun er ikke dårlig til det.
Hun er forfærdelig.
Det er et nobelt kald at sælge hofteholdere.
Det kan alle gøre.
Hun er den værste!
Den værste sælger nogensinde!
Hun siger til folk, at de skal spare pengene.
Nu er hun fattig...
Det er varmt!
- Sluk for det kolde vand, Rosa! - Undskyld!
Jeg længtes efter et afslappende bad.
Vær nu lidt positiv.
Jeg bruger de stille stunder til at reflektere og meditere.
Vi må udnytte tiden.
Det bliver lidt slibrigt.
Det er ikke det, jeg vil.
Vil du ikke?
Jo, men ikke nu.
- Lad os tale om alteret for de døde. - Det har vi gjort.
Vi sagde, at det var for dyrt og spild af mad.
Og hvordan slipper vi af med papirdekorationerne? Tænk på planeten.
Klart, Rosita,
men De Dødes Dag er en fest til ære for vores kære.
Alle mine kære ved, at jeg ikke bryder mig om gæster.
Hvad med Emilio og Lidia?
Og hvad så?
Vil de ikke ære deres far?
Vi behøver ikke et alter for at ære José Luis.
Vi taler om ham konstant.
Nej, vi gør ikke.
Jo, vi gør.
Kun når du brokker dig.
Det passer ikke.
"Bilen virker ikke, fordi far ikke ordnede den."
"Bruseren virker ikke, fordi far ikke ordnede den."
Jeg har forstået det.
Du besøger ham ikke.
Jeg synes, det var en dårlig idé at tage din fars aske med
til Desierto de los Leones.
Han ville have sin aske spredt i Sonoraørkenen, men...
Vi havde ikke råd, så det var det næstbedste.
Det er langt væk, og jeg har aldrig lyst.
Lidia og jeg gør det.
Jeg gør det en af dagene.
Jeg har altid tænkt, at du ikke var færdig med ham.
Slet ikke.
Derfor bliver intet repareret.
Derfor vil du ikke giftes med Jaime!
Stop nu!
Det er så tydeligt.
Jaime...
Jeg troede, han ville fri på mors dag.
Det gjorde han ikke, fordi han respekterer min selvstændighed.
- Han var bange for et afslag. - Selvfølgelig ikke.
Tal ikke med mig.
- Sig det til Poke. - Poke? Hvorfor?
Han læste psykologi et semester.
Husker du Laura, frisøren?
- Hun var bange for katte. - Hun er ikke bange for katte.
Behandlingen virkede. Poke er et geni.
Jeg har travlt.
- Hils dine partnere. - Klart.
Jeg ved, at min onkels død overraskede os.
Livet er kort.
Emilio, du mødte aldrig min onkel.
Jeg græder også over sangere, jeg ikke kender.
Okay.
Livet går videre.
Jeg lavede dette i morges.
Hvad er det?
Vores firmas organisationsdiagram.
Emilio, du er direktør for vedligehold og teknisk support.
Det fandt du på.
Sofía, nej. Det er en vigtig stilling.
Jeg troede, jeg skulle have en mere administrativ stilling.
Som hvad?
Måske HR?
Det står jeg for.
Hvornår valgte vi det?
Det var en virksomhedsbeslutning. Som direktør var det ikke let.
Og Emilio ved ikke nok om det.
Jeg kunne godt gøre det alligevel.
Korrekt, men lad os tale om dig, Sofía.
Designdirektør.
Og hvad er du?
Administrerende direktør. Og HR-chef.
Og økonomidirektør.
Må jeg afbryde? Tak.
Se her. Jeg er chef for den juridiske afdeling...
Det er ikke, fordi jeg vil klage.
Men hvorfor har du så mange stillinger?
Giv mig den!
Hvem af os har mest erhvervserfaring?
Jeg er den fødte leder.
Ingen af os har!
Hvem har en mastergrad fra Stanford?
Glem den grad!
Det har jeg.
Men jeg har også læst bøger om at komme frem i forretningsverdenen.
For eksempel, Rig far, fattig far, og Munken, der købte en rød Lamborghini.
Lad os skifte emne.
Lad os tale om investormødet.
Jeg ved, du er spændt. Det er jeg også.
Jeg ved, hvad jeg skal have på. En skjorte, jeg købte på loppemarked.
Jeg går alene.
Du sagde, vi skulle med.
Det ville være for overvældende.
Ikke for noget,
men de andre gange gik det ikke.
Jeg lærte forhandlingsteknik, da jeg tog min mastergrad.
Jeg har det fra far. Jeg er forretningsmand.
En iværksætter.
Nej tak.
Jeg er på arbejde.
San Román Øl.
Du hører fra os.
For satan da...
Det er ikke det, vi er på udkig efter.
Jeg er ikke problemet. Problemet var ølsmagen.
Derfor har jeg lavet to nye smage til mødet.
Vi har også rosmarin, citrus og mynte samt tranebær og blåskimmel.
- Hvad med vingummi? - Det er den bedste.
Ja, den har den bedste balance.
Den smager som vingummi i bunden af glasset.
Ja, den blev god.
I har ret. Den tager jeg ikke med.
Jeg er i mit rette element.
Det er derfor, jeg er udviklingsdirektør.
Og HR-chef.
Hvis jeg vil klage over dig, skal jeg så indberette det til dig?
Præcis. Jeg er i mit rette element.
Jeg har lige udtænkt en ny tale.
Det bliver fantastisk.
San Román er ikke bare en øl.
Det er specialøl,
brygget med smage, der både er raffinerede og intense.
Det er øl til den kræsne forbruger, der ikke er bange for at flytte grænser.
Det er øl for dem, der bryder reglerne.
San Román Øl.
- Specialøl? - Korrekt.
- Er det dit alvor? - Nej.
Alle har en specialøl.
- Vi har hørt tre salgstaler i denne uge. - Min mor har sit eget mærke.
Min kæreste har to.
Han skifter frem og tilbage.
De er næppe som San Román Øl.
Hvorfor er din anderledes?
Det skal jeg vise jer.
Et til jer hver.
Forsigtig, det er mahogni.
Der er mere.
- Hvad smager den af? - Ost.
Præcis! Blåskimmel.
Det er den perfekte øl til en stor steak
sammen med en pæresalat.
Det er det mest afskyelige, jeg nogensinde har smagt.
Det er trist, men...
Den kan få folk til at holde op med at drikke.
Hvad glor du på?
Du er den næste!
Nej.
Tak.
- Lidia, lad os tale om din fremtid her. - Okay.
Vi har set på dit arbejde...
Det er unfair at fyre mig!
Hvorfor fyrer I ikke min chef? Jeg laver alt arbejdet.
Han bruger sin tid på timelange forretningsfrokoster.
Derefter tager han en lur. Hvorfor ikke?
Han sover endda fra sine møder.
Vi fyrer dig ikke.
Gør I ikke?
Men vi fyrer din chef. Notér det.
Er det på grund af det, jeg sagde?
Vi er fuldt ud klar over, at du laver arbejdet.
Hvorfor er jeg her?
Fordi vi vil tilbyde dig
jobbet som regional vicepræsident for økonomiafdelingen.
Det skulle du have sagt straks.
Vi vil også have dig til at åbne vores nye filial i Monterrey.
Vi flytter hele afdelingen dertil.
Til Monterrey?
Hvilken Monterrey?
I Nuevo León.
Cerro de la Silla?
Er der andre?
Der er omkostninger forbundet med det,
men bare rolig, firmaet dækker alt.
Du får lønforhøjelse og bedre personalegoder.
Jeg må tale med min mand om det.
Skynd dig. Hvis ikke du vil have det,
må vi give det til Fernández.
Men Fernández bruger hele dagen på toilettet.
Fernández ved ikke, hvilken afdeling han er i.
Sådan er Fernández...
Jeg siger det bare.
Han er ejerens gudsøn.
Han er en fin fyr.
Man tager fejl af ham.
Du har 24 timer til at give os et svar.
Okay?
Okay.
Fireogtyve timer.
Jeg ved, at det er en stor forandring.
Monterrey er ikke lige om hjørnet.
Det er halvanden time med fly.
Det ville være godt.
Kun du og jeg, som da vi boede i USA.
Folk, der tror, de er gringoer, fordi de er tre timer fra Texas.
Væk fra vores familier, Manuel. Uden det pres.
Er du slet ikke fristet?
- Jeg vil have det. - Skat...
Skat.
Jeg er nødt til at fordøje det.
Tænk over det.
Ingen hast, ingen pres.
Men de vil have et svar indenfor 24 timer.
Jeg må sige det til Emilio og Sofía. De kan ikke starte firmaet alene.
- Okay. - Jeg taler med mor og far.
Med min familie. De har det hårdt. De har brug for mig.
Tal med dem, men gør det hurtigt.
Undskyld.
Hør, venner...
Ser jeg okay ud?
Du ser godt ud, far.
Jeg skal møde Esmeralda.
Hvad med slipset?
Er det for meget?
Nej, du ser godt ud.
- Far! - Hej, knægt!
Pyntede I ikke op?
Sig det ikke til mor. Kom! Vi er herinde.
Jeg har ikke været her siden mors dag.
- Det ser anderledes ud. - Det er tomt, mener du.
Men det er rart at sidde på gulvet.
Meget hippieagtigt.
Det minder mig om min ungdom.
- Vær nu ikke latterlig! - Mor!
Vi er her for at tale om begravelsen.
Korrekt.
Har du sendt nekrologen?
Ingen læser aviser. De er ligeglade.
Alle skal vide, at han er død.
- Og stoppe med at bebrejde mig. - Det er også din fejl.
- Mor! - Mor!
Den er sendt.
Tak.
Det var Sofías idé. Det bliver helt enkelt.
- Forvent ikke meget. - Det er bare fint.
Min lortebror fortjener det ikke.
Mor, må jeg også sige...
Nej, skat.
Det er kun din... far, der må.
Skat, vær nu sød.
Kald mig ikke "skat."
- Ikke foran børnene! - Hør.
Det bliver virkelig godt for alle!
Det betyder, vi kan komme videre og hele.
Er begravelsen i morgen?
Korrekt.
Perfekt!
Og hvad sker der i morgen?
- Er det for fint? - Nej, du ser perfekt ud.
Jeg lejede det af Poke.
Lad den øverste knap stå åben.
Er det pænt?
Jeg har kun været til fars begravelse. Jeg husker ikke, at folk tog pænt tøj på.
Nej. Det ville jeg ikke have. Din far hadede opstyltethed.
Folk kom i shorts og sandaler med sorte sokker.
Ikke rigtigt.
- Og du græd ikke. - Gjorde jeg ikke?
Hvordan kan du huske det?
Jeg husker, da jeg blev født. På en regnvejrstirsdag.
Det har jeg fortalt dig.
Det vidste jeg før da.
Jaime!
Skynd jer! Vi er sent på den!
Du tog "de dødes brød" med!
Årets første "de dødes brød."
- Åh Jaime... - Hvad?
Vi har fået det fra supermarkedet siden august.
- Nej... - Havde jeg vidst det,
ville jeg have købt et med chokoladekaniner.
Har du prøvet dem med chokolade?
Nej!
Hvis man spiser "de dødes brød" før tid, så er det som at spise almindeligt brød.
Og der er ikke kaniner i! Ingen hasselnødder, chokolade, ingenting!
Det er brød og sukker. Kun det!
Det har de ting.
Bliv ikke vred. Du har trækninger ved øjet.
Ingen respekterer tingenes betydning!
De findes i cornflakes.
Så spis dine cornflakes.
- Er du okay? - Han skal vænne sig til det.
Nej, jeg er ikke okay.
Folk respekterer ikke længere Bezelao og Xonaxi Quecuya,
guderne fra zapotekernes underverden.
Det pisser mig af!
Lad os spise "de dødes brød,"
- og så går vi. - Jeg kommer straks.
- Jeg venter på det, jeg bestilte. - Hvad bestilte du?
Det er ikke så meget. Noget for at kondolere.
Sagde du ikke, at det var enkelt?
Var der ikke et bedre?
Det var det bedste foto.
Han var ikke fotogen.
I det mindste smiler han.
Er liget her?
Hvorfor er du så spændt?
Det er det første lig, jeg har set.
Det første af mange, håber jeg.
- Hvad? - Ikke noget.
Lalo, skift tøj.
Sådan kan du ikke se ud til en begravelse.
Det er halloween, mor.
Det er unfair at skulle vælge.
Du kunne have klædt dig ud som vampyr.
- Det ville være mere elegant. - De er udødelige.
Zombier er levende døde.
- Det passer bedre. - Måske.
Gid tøjet var pænere.
- Alle er... - Liget!
Lalo!
Åh,
det er jer.
Rart at se dig også, knægt.
Undskyld. Kom indenfor.
Hvor er Jaime?
- Han kommer. - Jeg tog noget med til dig.
Drej til højre. Sådan.
Ja, lige ud. Sådan.
Til venstre.
- Nej, til højre. - Det er perfekt.
Er det dine blomster?
De er flotte.
Hvor fik du alt det her?
Melet til kagerne var billigt, fordi det var over holdbarhedsdatoen.
Jeg fik blomsterne fra Rosauras have på den anden side af gaden.
Jeg lånte stolene af Poke.
De skal afleveres klokken otte i morgen,
fordi de skal bruges til en dåb.
Jeg er så stolt af dig.
Du er ved at blive rigtig driftig.
Det værste er, at mange ikke værdsætter det, jeg gør.
- Gør de ikke? - Mellem os to,
så tror jeg ikke, at der kommer ret mange.
- Goddag. - Goddag, Jaime.
- Hej. - Hej.
Hvor skal jeg sætte onkel?
- Er det den døde? - Ja.
- For... da også! - Hey!
Lalo!
Undskyld! Jeg føler mig snydt.
Se!
Er det okay der?
Perfekt.
Tænd ikke stearinlysene. Jeg afleverer dem i butikken igen.
Som jeg sagde, jeg er stolt af dig!
Din kone er ved at blive virkelig driftig.
Hvorfor kom du med ham sådan her? Forarbejdet! Jeg vil have et lig.
Pokkers knægt.
Hvorfor?
Jeg havde så mange idéer.
- Hvordan går det med terapien, Lalo? - De har ikke råd.
Hvorfor pyntede du ikke op i år?
Fordi jeg måtte sælge pynten.
Det gør mig ondt.
Det er lige meget.
Jeg kunne have fundet noget.
Ja, julepynt ville have fungeret godt.
JUL SIDSTE ÅR (DEN DAG FAMILIERNE MØDTES)
Ingen forstår joken, Lidia. Ti stille.
Slå mig ikke.
Vores jule plejede at være utrolige.
Og halloween var episk.
Slik eller ballade!
Goddag.
Slik eller ballade!
- Hvad? - Slik eller ballade!
Kom og få jeres slik.
Slik! Masser af slik.
- Mig! - Masser af slik.
- Slik! - Mig!
Der er mere! Kom her.
Sidste år var den bedste.
- Jeg klædte mig ud som heks. - Jeg troede, du var Annisette.
For to år siden var jeg Freddy Krueger.
Var hun ikke Donatella?
Eller Mickey Rourke.
Vi havde også halloweentraditioner.
Børn!
- Mor! - Mor!
Skat...
- Må vi gå ud og rasle? - Nej.
- Vi laver selv kostumer. - Nej.
Jo!
- Nej. - Hvorfor ikke?
Vi skal bare bruge to lagener og sakse.
- Nej. - Hvorfor ikke?
Hvor ofte skal jeg forklare, at halloween
blev opfundet af yankeeimperialister.
Og her i huset
støtter vi ikke den slags kulturel invasion.
Lad os spise!
Hvorfor ikke?
- Lyseslukker. - Det er ren fup.
Forklar, hvorfor jeg skal købe slik og give det til andre børn, blot for at I
kan gå ud i nattens farer og bede om samme slags slik?
Jeg kan købe det og selv give det til jer.
- Giver du os slik? - Nej.
Vi vil ikke have huller i tænderne.
Mor.
Hvad nu, hvis nogen rasler i dag?
Lalo, hvis der kommer nogen, har du min tilladelse
til at håndtere det, som du finder for godt.
- Mener du det? - Ja.
- Alletiders! - Jeg går med ham.
Der er folk, der bliver voldelige,
hvis de ikke får sukker.
- Hvordan går det? - Fint.
- Jeg tænkte bare. - På hvad?
Sidste år var vores onkel i live.
Vi havde stadig penge, og vores forældre var sammen.
Det var vores hus.
Det er det stadig, indtil vi sælger det.
Men du har ret, søs.
Af og til sker der ting, vi ikke kan kontrollere.
- Ja. - Hvad ville du sige til,
at Lidia og jeg flytter til Monterrey?
Virkelig?
Kom så!
Farvel, Manuelito!
Jeg ved, det er en svær tid for familien, for dig,
for firmaet. Vi har ikke kunnet få finansieringen.
Det er måske et tegn.
Det er ærgerligt.
Ting sker af en årsag.
Jeg kunne stadig arbejde med jer derfra.
Du skal først komme på plads,
prøve den stegte ged, grille nogle steaks.
- Du får travlt. - Ikke så travlt.
Den slags sker ikke for en administrerende direktør.
Du kunne udnævne en stedfortræder.
- Ja... - Bare for nævne en tilfældig...
- Jeg kunne gøre det. - Aldrig i livet.
Hvad?
- Vil du af med mig? - Nej, selvfølgelig ikke.
Du synes ikke om min ledelse.
Din ledelsesform overlader intet til os.
- Jeg lod dig vælge flasken. - Og ændrede den.
Jeg brugte min ekspertise.
- Ja, din mastergrad. - Ikke blot den.
Hvem læste Gates, Jobs og Slims biografier?
Hvem så The Wolf of Wall Street ti gange på en uge?
Hvem blev smidt af Shakiras fanforum for at være for intens?
De sagde, at hendes tidlige udgivelser var bedre end de nyeste.
Alt, hvad Shakira Isabel Mebarak Ripoll gør, er perfekt!
Jeg vil ikke af med dig. Men hvis du rejser,
må jeg være stærk og tage udfordringen op.
For øllets skyld.
Forræder!
Undskyld mig, Francisco.
Rolig nu.
Tag det roligt.
Slik eller ballade!
- Slik eller ballade! - Nej, børn.
Halloween er ikke en mexicansk tradition.
Tag hjem,
kom tilbage til De Dødes Dag og få en calaverita?
Men... du giver os da slik, ikke?
Nej, lille ven, vi har ikke noget.
Men det hjælper jer med at opbygge tolerance over for frustration.
Smut med jer. Afsted med jer.
- Farvel. - Farvel.
Farvel.
Traditioner går i glemmebogen.
- Hvad? - Det gør de!
Børn i dag vokser op uden den magi,
der er ved en rigtig De Dødes Dag.
Nej, Jaime.
De Dødes Dag er meget populær. Den går i biografen.
Det er en falsk Hollywood-udgave.
Det er ikke, som da jeg var barn.
Nu bliver du nostalgisk.
Ja, og hvad så?
Jeg venter bare.
Kom nu! I slowmotion?
Jaime!
Hvad?
Det er ligesom Coco,
men kedeligere!
I det mindste havde Coco magiske alebrijes.
Hvad har magiske alebrijes at gøre med De Dødes Dag?
Masser. Det siger filmen.
Har de en parade som os i Oaxaca?
Nej. Hvilken parade?
Vi har en hvert år.
Ja, men det fik de fra James Bond.
Det betyder, at gringoerne gør De Dødes Dag populær.
Slet ikke! Kan du ikke se det?
- Hvordan kan du tro det, Lalo? - Det passer.
Nej!
- Er det Jaime? - Hvad sker der?
Han hørte måske, at de har salsakranier i butikken?
- Passer det? - Nej.
Det er så trist.
Skal jeg få Poke til at komme med gutterne?
Nej, det er fint.
Der var fyldt til min fars begravelse.
Ja.
Alle elskede den mand.
Selv hans gamle børnehavelærer kom.
Og ham, der hjalp ham i skattevæsnet.
Min skal være spektakulær.
Jeg vil have et pailletjakkesæt på.
Kisten skal have et airbrushbillede af mit æsel, Ramiro.
Fyrværkeri, alle mine ekskærester græder.
Banda MS spiller "El Patrón," mens min aske sendes ud i rummet.
- Noget i den stil. - Godt, at du ikke har lagt planer.
Hvad vil du have? Det har vi aldrig talt om.
Jeg vil fryses ned ligesom Walt Disney.
- Jeg mener det. - Også mig.
Jeg vil fryses ned og optøes,
når de har fundet kuren for det, der slog mig ihjel.
Og hvis ikke, så lad mig ligge i fryseren for evigt.
Mor.
Det er ikke rart at tale om det.
Ja, det sker.
Det er et tegn på din uforløste smerte.
Det ville Poke sige.
Lad os slutte af her. Der kommer ikke andre.
- Nej! - Hvorfor ikke?
Vi kunne vente lidt længere.
Far, du burde sige et par ord.
Hvorfor mig?
- Det var din bror. - Ja.
Du savner ham sikkert.
Selvom søskende kan ønske, at du forsvinder fra jordens overflade.
- Manuel. - Hvem har søskende?
- Han taler om mig. - Jeg forstår det stadig ikke.
Hvad skal jeg sige, Sofí?
Tænk på et rart minde om ham.
Jeg har det!
Da vi var børn, solgte vi lemonade på vores vej.
Vi gjorde det godt. Vi tjente mange penge.
Jeg ville købe en yoyo og marmorkugler med min andel.
Men...
Men hvad?
Men Jorge beholdt alle pengene.
Fordi han havde skåret citronerne og hældt sukkeret i vandet.
Er der andre, der vil dele en historie med os?
Ja, mig!
Han fik mig til at le.
For eksempel på min fødselsdag.
Vi havde en leg. Han havde penge i en af hænderne.
Hvis jeg gættede rigtigt, måtte jeg beholde dem.
Men tog jeg fejl, skulle jeg betale ham.
Hvorfor så vi det ikke?
Jeg får børnene væk.
Goddag.
Flot kostume, men vi har ikke mere slik.
Er du ikke også for gammel til at rasle?
Er det Jorge San Románs begravelse?
- Ja. - Af vejen.
Jeg troede ikke, du kom, Humberto.
Jeg ville sikre mig, at han er død.
Rygtet siger, at han fakede for at beholde pengene.
Jeg elsker konspirationsteorier.
Onkel Jorge bor sikkert på samme ø
som Michael Jackson, Elvis Presley og Juan Gabriel.
- Det er hans aske. - Tjekkede du den?
Det kunne være støv.
Det tænkte jeg ikke på.
Giv mig en plastbøtte, så får jeg det tjekket på et laboratorie.
Give ham en plastbøtte? Han beholder den måske.
Tag for jer. Alt er så godt.
Chatita! Tak, fordi du kom.
Vi kunne ikke tro, at røvhullet er død.
Tror du, jeg er idiot?
Er du spåkonen?
- Ja. - Du skulle have advaret mig!
Ved du, om Martha kommer?
Martha...
- Hej. - Hej.
Har du et øjeblik?
Vidste du, at hun ville afbryde os? Eller er du overrasket?
Lyt ikke til ham. Kom her!
Kom her, Francisco.
Ingen af disse mennesker er her for at sige farvel til din bror.
Men for at bagtale ham.
- Og hvad så? - Det er respektløst overfor den afdøde.
Jeg har selv talt ondt om ham et par gange,
men kun iblandt venner.
De får bare luft for deres følelser.
Havde jeg vidst, at Chatita kom, havde jeg anstrengt mig med kagerne.
Jorge!
Hvem er hun?
Hvorfor?
Martha!
Hvem?
Jeg har dårlige nyheder.
Er Ramiro okay?
Sig sandheden! Nej...
Nej, jeg tror ikke, jeg vil vide det.
Du godeste! Ramiro!
Han var så ung! Så fuld af liv!
- Tag mig i stedet. - Nej.
Nej, Emilio, du ved, hvordan jeg har det med æsler.
- Ramiro har det fint. - Du skræmte mig.
Hvorfor sagde du det?
Jeg sagde ikke noget.
Jeg flytter til Monterrey.
- Ja, det sagde Lidia. - Nej.
Jeg må forlade firmaet.
Virkelig?
Sikken skam!
Kunne du ikke bare lade som om?
Jeg sværger, at jeg er ked af det.
Må jeg stå for HR?
Hvad?
Der bliver jo ledige stillinger.
Jeg efterlader et gabende hul i firmaet.
- I behøver mig. - Vi tænker på dig.
Men vi klarer den. Det lover jeg.
Tak for alt! Held og lykke!
Mor, jeg skal stå for HR!
Hvor rart.
Hvad laver du?
Esmeralda bad mig hente vin.
Se hendes ovn? Den er fantastisk.
Den er ret fed.
Det er rumteknologi.
Man trykker på tallene. Man skal ikke beregne noget.
Jeg køber en til dig, når jeg bliver millionær.
Men vi ved begge, at du vil afslå den.
Min ovn og jeg har været sammen længe.
Nej, den bliver ikke varm.
Lad os se.
Giv den en chance.
- Man må ikke skynde på den. - Jeg troede, det var lavet.
Sådan. Den virker fint.
Nej, småkagerne er stadig rå.
De er rå lige nu, tro på det.
Nej. "Tro på det." Det sagde du også om køleskabet, bruseren og bilen.
- Hvad er der galt? - Hvordan kan du spørge?
Jeg er den, der tror mest i hele nabolaget.
Jeg tjekker igen senere.
Hør.
Lad mig ringe efter en VVS'er.
Rosa, fornærm mig ikke.
Gør vi det,
kommer vi ikke på stranden som lovet.
- De er så unge, de husker det ikke. - Jeg lovede det.
Det er nok slangen, jeg henter en ny.
- Jeg reparerer den i aften. - Kom ikke for sent.
Savn mig ikke for meget.
Han kom aldrig tilbage med slangen.
Det har du aldrig sagt.
Nej.
Derfor vil du ikke have en ny ovn.
Så skulle du sige farvel til far for evigt.
Emilio, stop med det vrøvl.
Det er ikke vrøvl.
Jeg er meget emotionelt intelligent.
Det er ikke derfor. Vi skal spare.
Det er derfor, du ikke vil reparere noget.
Derfor må Jaime ikke lave noget. Hvis han henter en slange,
er der en risiko.
Så du vil ikke gifte dig med Jaime.
Hold op med at lytte til Oprah. Det ødelægger dig.
Hun gør mig til en bedre person.
Jeg gad vide...
Undskyld. Det var hyggeligt.
- Har du sagt det til din familie? - Jeg er i gang.
Ikke noget pres.
Du skal bare vide, at de skal have et svar. I dag.
Jeg ved det.
Blot en venlig påmindelse.
Bare så du ved det, det er alt.
Kom med op på dit værelse!
Bare sådan?
Bare sådan.
Vi skal fejre livet.
Det bliver lidt ubekvemt. Der er ingen seng.
Den er ikke nødvendig.
Kom.
Slik eller ballade!
Catrina-skeletter. Så typisk.
Men det er mexicansk.
Ved I, hvem Posada var?
Kom nu med slikket.
I får ikke noget.
- Vi har ikke noget. - Vi vil have slik!
- Nej!
Hvad er der galt?
Jaime, det er de værste børn!
- Kender du dem? - Ja.
De malede naboens chihuahua lyserød.
Og de brændte fru Ochoas træ.
Bøller.
Jeg lærte dem alt, de ved.
Så tal med dine venner.
Nej, Jaime!
Det er for sent.
De vil prøve at indtage huset!
Det ville jeg gøre.
Vi har kun en mulighed.
Forsvare det.
- Lad os gøre det. - Kom.
Goddag.
Kendte du afdøde?
Ja.
Hvordan kendte du ham?
Vi var venner.
- Åh. - Venner med fryns.
Jeg savner dig så meget. Hvorfor forlod du mig?
Hvad gik der af dig?
Det har hobet sig op.
Jeg har aldrig set dig så glad.
Ret beset...
...så ligger min døde onkel nedenunder.
Det føles, som om det går den rigtige retning for os.
Vi er ikke et dårligt sted.
Nej, selvfølgelig ikke, men...
Det bliver rart ikke at løbe ind i din far på badeværelset tidligt om morgenen.
Skat, hør...
- Jeg er stadig ikke sikker. - Nej.
Det er okay.
Intet pres.
Intet pres, men jeg kan vel håbe!
Kan vi nå en gang til?
Jorge var vidunderlig.
Vidunderlig på alle måder.
- Virkelig? - Tak.
Ved du noget om...
Han var så generøs, venlig...
Han havde sådan et åbent sind i sengen. Han var altid klar til at eksperimentere.
Vi behøver ingen detaljer. Tak.
Det er måske den forkerte Jorge.
Netop, det her er Jorge San Román.
Selvfølgelig taler jeg om Jorge San Román.
Min vilde lille tiger, jeg vil savne dig så meget.
Det ligger til familien.
Vi er tigere.
Du har altid lignet en hårløs hund.
Nævnte han...
Ved du, hvordan han døde?
Selvfølgelig ved jeg det. Jeg var hos ham til det sidste.
Det var så mærkeligt.
Virkelig mærkeligt. Vi spiste kalkun på en yacht,
og han fik et ben galt i halsen.
Glædelig jul, røvhul.
Må du kvæles i et kalkunben.
Men det var ikke det, han døde af.
Han begyndte at hoste og hoste,
og han fik overbalance og faldt i havet.
Da var det...
Da var det, at hajen åd ham.
Bare en haj æder ham.
Har jeg dræbt Jorge?
- Nej. - Selvfølgelig ikke.
Jorge blev dræbt af en haj. Jeg var der.
Du har et virkeligt fint køkken.
Rosita siger, at I har svært ved at sælge det.
Ja.
Det er delvis min fejl.
Men det er også købernes fejl, de er så lette at narre.
Jeg sagde, at der bor en dæmonisk klovn i rørene.
Flot klaret.
En mand forsvarer altid sit territorie.
Jeg troede, du ville blive vred.
Hvis jeg var dig,
ville jeg overveje lejligheden.
Flere mennesker, flere steder at udforske.
Flere chancer for at lave ballade.
Gå videre. Her er ingen slik.
Hvordan?
I min bygning var der børn, der barberede alle kattene.
Nybegyndere.
Og rotterne!
De kan overtage parkeringspladsen.
Rotter?
Tænk, hvad jeg kunne gøre med trænede rotter!
Du kunne skabe dit eget territorie hvor som helst.
Gå videre. Her er ingen slik.
Francisco, hvad er der galt?
Jeg dræbte Jorge.
Nej, du gjorde ikke.
Jeg sendte det ud i universet...
...og jeg fik det.
Manifesterede det.
Manifestering findes ikke.
Ellers ville mine hofteholdere sælge.
Mine superkræfter tog over.
Du har ikke superkræfter.
Jo, jeg har.
Min forførelseskraft. Min kraft til at samle folk.
Min kraft til at bøvse alfabetet.
Åh nej!
Har man store kræfter, får man et stort ansvar.
Og nu er Jorge død.
- Men Francisco... - Mor.
- Ja? - Har du et øjeblik?
Vi ses om lidt.
Mor...
Gør det hurtigt. Din far er på randen af et sammenbrud.
- Hvad er der galt med far? - Ikke noget. Sig frem.
Det her bliver svært for dig.
Men Lidia og jeg flytter til Monterrey.
- Hvor skønt! - Hvad?
Det ville være skønt at bo i Monterrey. Der er enestående solnedgange.
Jeg boede der for år tilbage.
Der er smukt. De har steaks, stegt ged og vand.
Nej, mor!
Jeg kan ikke tage afsted.
Hvorfor? Bjergene er skønne.
Jeg kan ikke forlade jer.
- Hvem? - Jer allesammen.
Vi klarer os. Alt er under kontrol. Jeg har mit job.
- Og helt ærligt... - Mor.
Det går ikke godt for familien.
Familien har brug for mig efter det med onkel Jorge.
Vi klarer os fint. Jeg mener det.
Dine søskende og jeg er et team. Lalo laver mad.
Sofí vasker tøj.
Tag til Monterrey.
Lev dit liv.
Jeg kan foreslå gode restauranter i San Pedro.
Afsted.
Kan du huske, da far døde?
Lidt. Jeg var meget ung.
Kan du huske, om mor græd?
Nej. Mor græder ikke. Jeg tror, det er for at spare vand.
Jeg tror stadig, hun savner far.
Det er derfor, hun ikke vil have ny ovn eller bil.
- Hvorfor har du ikke sagt det? - Jeg troede, du vidste det.
Jeg har en teori.
Hun vil ikke have Jaime, fordi hun ikke har glemt far?
Seriøst, Lidia?
Jeg vil vide, om situationen bliver bedre.
Det er kompliceret.
Det er forfærdeligt.
Talte min bror...
...nogensinde om mig?
Hele tiden.
Han sagde altid, hvor højt han elskede dig.
At han beundrede dig.
Den køber jeg ikke.
Tro på det. Det er sandt.
Han sagde også, at du havde en smuk familie.
Han fortalte mig også om pengene.
- Han havde det dårligt. - Kender du til pengene?
Ja. Han fortalte det et par dage før, han døde.
Men han ville have givet dem tilbage.
Ville han?
Han investerede pengene i villaer i Turks- og Caicosøerne.
På stranden. De var smukke, jeg så fotos.
Han ville sælge villaerne,
så han kunne give dig pengene tilbage.
Han ville så gerne være en del af familien igen.
Men han fik aldrig chancen.
Gjorde han?
Materielle ting interesserer mig ikke.
Blot af interesse.
Desværre blev den stakkel spist af en haj.
Men jeg ved, hvordan du kan få pengene tilbage.
Dem alle.
De kom ikke tilbage.
Skal vi gå ind igen?
De har glemt, hvad jeg har lært dem.
Måske savnede de dig som leder.
- Skynd dig, Jaime! Red dig selv! - Nej, kom!
Gå i dækning!
Lad os gøre det!
Jeg vil blive voksen ligesom dig.
Det hører jeg ofte.
Esmeralda! Vi er reddet!
Hvad foregår der?
Vi kan få pengene tilbage.
- Hvordan? - Martha!
- Jorges ven. - Har hun dem?
Hun kan få fat i dem.
Vi gjorde det!
Francisco!
Tag den lidt med ro.
Mor!
- Hvad er der sket med dig? - Intet.
- Jeg er parat til at sælge huset nu. - Hvad mener du?
Jeg stopper med at lade, som om jeg er besat af en dæmon.
Jeg hører godt nok stemmer af og til.
I mit hoved.
Beelzebub, er du der?
Jeg er glad.
Gør dig i stand.
Okay, mor.
- Far. - Og hvad er der sket med dig?
Vi forsvarede os mod yankee-imperialisme.
De ødelægger vores traditioner.
Som calaverita-versene.
Rosa har ikke flere påskud Døden accepterer ikke hendes bud
For selvom hun kysser Jaime Taler vi ægteskab, står hun ej for skud
Netop.
Kunne jeg tage et bad her?
Der er intet galt med vores bruser, men nu da vi er her...
Vær nu ikke fjollet. Brug håndvasken.
Hvis Lidia og jeg flytter til Monterrey,
skal du finde et sted at bo.
Alene.
Det er på tide at flytte væk fra jer.
Nej. Det er en svær tid for dig. Du har brug for mig.
Nej.
Det er ikke svært.
Det er skønt.
Nyd Monterrey.
- Hvad foregår der? - Åh.
Jaime vasker sig i håndvasken,
så sparer vi vandet i vores bruser.
Han har ret.
- Du ser godt ud. - Tak.
- Hvordan går det med Monterrey-planerne? - Godt.
Jeg venter på, at Manuel får talt med sin familie.
Jeg er så stolt af dig.
Jeg har altid vidst,
lige siden du var en lille pige, at du ville udrette noget stort.
Jeg er kun ked af...
...at din far ikke kan opleve det.
- Hvad foregår der? - Hvad?
Du taler næsten aldrig om far.
- Jeg taler altid om ham. - Nej, du gør ikke.
Det er bare...
Begravelsen får mig nok til at tænke på ham.
Det er jeg glad for.
Det er godt, at du taler om ham.
- Du ligner din bror. - Min bror?
Hvorfor? Hvad mener du?
Alle tror, at jeg ikke reparerer ovnen, fordi jeg ikke vil glemme jeres far.
Ingen forstår, hvorfor jeg ikke gifter mig med Jaime.
Du forstår, hvorfor jeg ikke gør det.
Nej, mor, ingen forstår det.
Kan du selv se det?
Hvor skal du hen?
Hvor skal vi hen?
- Hvad så? - Jeg mangler at spørge Lalo.
Lalo? Han er ligeglad.
Jeg er hans storebror. Han tilbeder mig.
Er det okay, at Manuel flytter til Monterrey?
- Fint, det er bedre for mig. - Stakkels knægt er i chok.
Nyd Monterrey.
Gå i seng, knægt. Stille.
Jeg vil sige noget.
Kom nærmere.
Du skal snart beslutte dig.
Jeg ved det. Lige bagefter det her.
Det er svært for mig
at tale om Jorge.
Jeg elskede ham,
selvom han var et røvhul.
Jeg savner ham.
Vi voksede op sammen.
Vi har været igennem meget.
Han var den eneste, jeg kunne tale med
om min familie,
om mine forældre.
Men nu er han væk.
Stakkels far. Det er virkelig dybsindigt.
Og når...
Jeg følte, at han snød mig.
Han snød jer allesammen.
Men det er min fejl.
Han taler metaforisk.
Det er stadig Jorges skyld.
Hvis jeg havde vidst, hvad han lavede,
hvis jeg havde været klogere,
ville vi stadig have haft vores penge.
Men han er død nu.
Og jeg dræbte ham.
Hvad?
Nej!
Han taler igen metaforisk.
Francisco, jeg tror du har sagt nok.
- Jeg slutter af her. - Fint.
Jeg vil bare gerne sige, at før Jorge døde,
holdt han sit ord.
Han fik alles penge tilbage.
Det forklarer Martha.
Martha var Jorges ven.
Elskere. Vi var elskere.
Vi er nødt til at tale om det, før vi går videre.
- Fortæl det. - Gerne. Jeg hedder Martha.
Jeg fortalte lige Francisco,
at jeg bare skal bruge 500.000 pesos
for at starte retsproceduren på Turks- og Caicosøerne.
Hvad har Turks- og Caicosøerne med det at gøre?
Det er der, villaerne er.
Hvis Martha kan få dem tilbage og sælge dem,
kan vi alle få pengene tilbage.
Ikke sandt?
Jeg kan helt sikkert få dem tilbage. Det er let. Hør her.
Hver af jer giver mig mindst 500.000 pesos,
så jeg kan begynde at...
Men jeg får masser af penge tilbage!
Svindel igen!
Det er svindel.
Nu fornærmer du mig.
Du beder alle her give damen 500.000 pesos
for at få penge, der måske ikke findes.
Og?
Idiot!
Overvej det omhyggeligt.
Fandens.
Jeg falder altid for det.
Men du fandt ud af det i tide.
Du gør fremskridt.
Hvad sker der med pengene?
Vi får dem ikke tilbage.
Det vidste I allerede.
Du gjorde dig forhåbninger. Det er godt at håbe.
Mor!
Hvor skal du hen med den?
Asken tilhører vores familie.
Jorge ville ikke være en del af denne modbydelige familie.
Hvad mener du? Selvfølgelig ville han det. Asken hører til her.
Du går ingen steder.
Hvem skal stoppe mig?
Mig. Hvad siger du så?
Det siger du ikke.
Lad os se, hvad du kan!
- Kom så! - Esmeralda!
Lad hende. Hun fortjener den. De er to alen af ét stykke.
- Nej! - Det passer.
Mine damer, det er en begravelse.
Ti stille!
Tag hende!
Jeg fik onkel Jorge i øjnene!
Jeg spiste endda lidt af det!
Det smagte ikke godt, men jeg spiste en død person.
Det her kommer jeg ikke til at savne.
- Nej, Lidia, vent. - Klart.
Skal du også spørge venner og naboer?
Din præst fra barndommen.
Nej. Jeg ved, hvad de vil sige.
Alle er glade på mine vegne.
Kom nu. Glæder du dig slet ikke?
Jo.
Jeg troede, jeg var vigtigere for alle. Jeg troede, de havde brug for mig.
Emilio og Sofía har det bedre uden mig.
Mor lader til at have styr på tingene.
- Jeg ved ikke, hvad der sker med far. - Hør.
Jeg har brug for dig.
Du kunne rejse alene, uden det gjorde en forskel.
- Skal jeg? - Ville du rejse, hvis jeg ville blive?
- Vil du blive? - Har jeg ikke grund til det?
- Skulle jeg bede dig blive? - Skulle jeg blive?
- Skulle jeg blive for dig? - Skulle jeg insistere?
Møgforkælet generation.
Kom her.
Vent.
Kom med mig. Jeg har brug for dig.
Jeg vil ikke være alene der uden dig.
Du har ret.
Onkel Jorge var stor!
Tusind tak, fordi I kom.
Beklager svineriet.
Det var så fint. Dine småkager var et hit.
Chata er ret bipolar.
Du burde leve af festplanlægning.
Du er god. Virkelig god.
Lad os gå, skat.
Det er en god idé.
Tak, fordi du kom, ven.
Jeg er virkelig ked af det.
Beklager griseriet.
- Jeg kan hjælpe med at gøre rent. - Det går nok.
Du ved, jeg nyder det. Det hjælper mig med at fokusere.
Tak for hjælpen.
Vi er stadig familie, Francisco.
Jeg vil altid hjælpe, hvor jeg kan.
Jeg burde have sagt det til dig fra begyndelsen.
Clairvoyanten sagde, at alt har en årsag.
Farvel.
Vi ses, Mhoni.
Jeg tror også, hun snyder os.
Men jeg ser alt.
Du burde have fortalt om pengene.
Hold nu op!
Det er ikke dårligt at blive snydt.
Du tror altid på folk.
Du tror altid det bedste om andre.
Det er ikke dårligt.
Ind med dig!
Rør mig ikke!
Ind med dig. Vi vil ikke have dig her.
Jeg fatter ikke, at Jorge sagde, at I var en smuk familie.
I er en flok galninge.
- Barbarer! - Tak, tante!
Jeg er ikke din tante.
- Skrid herfra. - Farvel!
Highfive.
Undskyld, jeg er sent på den. Allerførst tak for tilbuddet.
Jeg ringer for at acceptere.
Føj for den.
Hvad tænkte Manuel dog på?
Jeg begynder at synes om det.
Tænk på alt det, vi kan gøre nu.
Må jeg være HR-direktør?
Du kan gøre, hvad du har lyst til.
Indenrigsminister!
Du kan være indenrigsminister for vores bryggeri.
Vent, til mor, Poke og Ramiro hører det.
På vingummiøl, som faktisk smager godt.
Ja, for pokker.
Nej. Det er ækelt.
Nej! Hvorfor gemte du det ikke?
Hvem tændte for det kolde vand?
- Du skræmte mig. - Gør mig en tjeneste.
Jeg vil have et alter.
Luk for hanen. Vandet er brandvarmt
DE DØDES DAG
Sådan er det bare.
Jeg havde ikke så meget, og jeg var træt,
så jeg lavede noget enkelt.
Som i min hjemby.
Hvordan ser det ud?
Jeg har aldrig set mage.
Den inde i byen er ikke så flot.
Jeg dedikerede den til José Luis.
Jeg lavede al hans yndlingsmad. Jeg håber, han synes om det.
Hvordan ved du, hvad der var hans yndlingsmad?
Du taler næsten aldrig om ham, men af til nævner du noget.
Han foretrak sandwicher uden skorpe.
- Ja. - Han spiste aldrig quesadillaer
uden avocado.
Han holdt af nudler.
Selvom jeg tror, at han lavede maden.
Ja.
Altid.
Tak, fordi du gjorde alt det for mig, Jaime.
Det var så lidt, Rosita.
Jeg vil gøre alt for dig.
Det tog dig lang tid at komme tilbage til mig.
Tak, fordi du lod det stå der.
Det er for alle vores kære afdøde.
Jeg ville tage hans yndlingsret med, kylling i mole.
Jeg er ikke kok, så jeg købte det her.
Hvis du vil, kan jeg hurtigt lave det.
- Kylling med mole. - Det klarer vi.
Opskriften står på flasken.
Jaime!
Hvordan går det?
Det blev ligesom i Coco.
- Hvad er der galt med dig? - Hvad?
Se her.
- Hvad taler du om? - Wow, Jaime, det er du god til.
- Ja, ikke? - Du er for sød.
Har du overvejet at leve af det?
Det burde du.
Ja.
Jeg åbner.
Hey, knægt!
Må jeg få min calaverita, tak?
- Der er ingen slik, men tak fordi I kom. - Hvad så?
- Må jeg få min calaverita? - Klart.
- Jeg har brugt min. - Ingen ballade.
Lad os se.
Tak. Farvel.
Jeg har mange penge.
Hvad med mig?
Kender du mig? Manuel San Román.
Dette er calaveritas.
Ham med osteøllet, der går fint med salat.
Den øl, som, du sagde, ikke engang din far med et "problem" ville drikke.
Ja, vi har tænkt over det.
- Vi tror, det kan fungere. - Vores idé.
Øl for dem, der vil stoppe med at drikke.
En øl til dem, der vil drikke...
- Mindre øl! - Mindre øl!
Jeg elsker det. Lad os gøre det. Investerer I i San Román Øl,
behøver jeg ikke flytte til Monterrey.
Tak!
Du sagde, vi kunne flytte.
Jeg har accepteret.
Ja, men det er en stor chance for mig.
- Det er også en stor chance for mig. - Ja,
- du får en ny chance. - Nej.
- Ikke som denne her. - Du skal lave det samme,
bare et andet sted.
Det er ikke det samme.
Jeg starter et firma.
- Du har brugt fire måneder. - Det er mit livsværk.
Er det din drøm at lave øl? Kardemommeøl?
Fornærm ikke min øl.
Folk drikker i Monterrey. De drikker masser af øl.
- Fordi der er så varmt. - Der er over 37 grader...
Kom med mig.
Det kan jeg ikke.
Firmaet har brug for mig.
Hvad betyder det?
Rosa beder jer komme ind.
- Jeg sagde det. - Tak.
Kom her, knægt.
Så...
Allerførst, tak fordi I kom.
Jeg ved, at I nok blev overraskede over invitationen,
fordi jeg aldrig fejrer helligdage.
Men i dag besluttede jeg,
at vi alle har brug for at huske dem, der ikke længere er hos os.
Jeg ved, at de fleste af jer ikke kendte José Luis,
men I kender min bruser og min ovn.
I kender min bil.
Og det er lidt som at kende José Luis.
I dag besluttede jeg
at give slip på ham.
Og begynde at ordne ting i huset.
Jaime skal kunne tage et rart bad,
når han har lyst.
Ovnen skal være parat,
til når vi fejrer jul sammen.
Denne gang laver jeg mad.
- Mor! - Det er bare en tanke.
Det behøver jeg ikke for at være glad.
Men jeg har brug for, at min mand har det godt i sit eget hjem.
- Hvad? - Vi skal giftes.
Mor, du skal spørge ham først.
Ja, frist ikke skæbnen.
Foran alteret? Er det ikke mærkeligt?
Det er nu eller aldrig.
Du gør det fint.
Hurtigt, Jaime besvimer snart.
- Rosita. - Jaime...
Vil du gifte dig med mig?
Sig nej, Jaime.
Det kan du gøre bedre!
Lalo!
- Hvad, Sofía? - Lad dem være.
Se.
Jeg er så nervøs.
Jeg går altid med den,
for en sikkerheds skyld.
Hvad er der galt?
- Synes du ikke om den? - Jo, meget.
Se!
Betyder det "ja"?
Ja.
- Jeg kan ikke. - Jeg skal giftes!
Jeg kan ikke puste den op.
Nej, Francisco. Nej.
Det gik du stille med.
Jeg sagde ikke noget.
Sådan ville han gøre det for dig, Rosita.
Du har en stedfar.
Åh, mor.
Jeg ved ikke, hvad der sker til et bryllup.
Jeg ender altid med at sove på et par stole under en stak jakker.
Bare min mor og stedfar vil lade mig lave souvenirs.
Eller, som jeg vil kalde ham, Papa Jaime.
Jeg har altid forestillet mig noget enkelt.
Som at gå på rådhuset...
Altså bare at gå hen på et kontor og skrive under.
Og så spise et par burgere.
Jeg vil have noget enkelt i min hjemby.
Med biskoppen, byens mayordomo, noget mole og mezcal.
Og min nærmeste familie, højst 300.
Ægteskabet er en institution i tilbagegang.
Det trælbinder menneskets forhold på den værst mulige måde.
Sofía, det er nok nu.
Det er nok, Sofía.
Før vi taler om brylluppet,
så lad os tale om dengang, familierne mødtes.
Tro ikke, at det redder dig fra at sige, om du tager med til Monterrey.
Okay, skat.
Tekster af: Sosho
Kreativ supervisor Lotte Udsen