Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Як справи, хлопці?
Стояти!
Абу Джатум!
Де наш Король?
Абу Деріша!
Шахмане!
Перепрошую. Потрібно трохи часу.
ЗА 24 ГОДИНИ ДО ЦЬОГО
БУБНОВИЙ КОРОЛЬ УВ'ЯЗНЕНИЙ У РОСІЇ
Двадцять років, а ніби ціле сторіччя, сучий ти сину.
Вали в ту діру, з якої виліз.
Ти більше не моя проблема.
Їдьмо.
МЕРДАС, СУПРОВОДЖУЄ КОРОЛЯ
Радий вашому поверненню.
Яйце.
Даруйте?
Сюди, пане. Уперед.
ЛОБ У ЛОБ
Алло?
Що за фото ти надіслав татові?
Ти вже бачила?
Фото, де ти приставив собі пістолет до голови?
Що він сказав?
-Просить мене приїхати додому. -І?
Повісить мене на стельовий вентилятор, і на максимальну швидкість!
У вас він досі є?
Дарвіше, ти знущаєшся? Мені не можна додому!
-І що ти сказала? -Що не знаю тебе!
Чому?
Ти здурів?
Що я мала сказати? Що ти мій хлопець? Хочеш, щоб ми вдвох були на вентиляторі?
ТАТО
ХТО ЦЕ ТАКИЙ? ВІДПОВІДАЙ!
-Чуєш мене? -Так.
Ти мене кохаєш?
-Що за дурне питання? -Тоді зустрінемося сьогодні в аеропорту.
Що?
Ну як я повернуся додому?
Беру квитки на найближчий рейс до Британії.
-До Британії? -Так, туди.
Я просто хотів, щоб він мене побачив!
-Дарвіше! -Це через мою роботу, так?
Річ у моїй роботі!
-Це не його діло, як я заробляю на життя! -Водію!
Ми закінчили. Заводь машину.
ДАРВІШ, ВОДІЙ
Я відвезу цього придурка й передзвоню тобі.
«ШОФЕР ШЕЙХА»
-Ущипни мене. -Припини! Не перед водієм!
Хто знав? Я боявся зустрічі з твоїм татом.
-А він попросив одружитися на тобі. -Бо ти просто чудовий.
Твоя правда. Справді.
Слухай.
Так?
Увімкни музику.
РІЯД
-Алло? -Фаяде?
Вітаю, Ібн Зарубе.
Де 22-ге авто?
ФАЯД, НАЧАЛЬНИК СЛУЖБИ ТЕХОБСЛУГОВУВАННЯ
Воно ще в автосервісі, просто…
Треба ще дещо підкрутити.
Бездоганно! Ніхто й не зрозуміє, що ти запчастини якісь забрав.
Тут щось забрав, там поставив. Я ж казав, що розбирати авто я мастак.
Ти й справді мастак.
-Дякую. -Давай ключі.
Ні, чекай. Це не те авто.
Ось воно.
Ні. Я це хочу.
Ні. Це лиши. Ми його ще не чіпали. Зосередься на цьому красені.
Ти жартуєш? Де службове авто?
Так ось же воно.
Ти ж шукав, як підзаробити,
хотів, щоб я замінив нові деталі на старі, так же?
Я казав замінити внутрішні запчастини,
типу двигуна, коробки передач, подушок безпеки…
А не цілком машину замінити!
Усі ж помітять.
Та не кажи так. Спокійно.
Іди й спробуй завести.
Мандо, це неприпустимо.
Та годі тобі!
«ШОФЕР ШЕЙХА»
Дивися. Автоматично відчиняється.
Що ти накоїв?
Серйозно? Аравійський тигровий принт? Це ж не меблі!
Дизайн не від «Барбері», а від «Бардак».
Що це за мова?
Ми продали систему навігації
й замінили її системою з російської субмарини.
З російської субмарини?
Що з тобою таке? У тебе зв'язки якісь?
Чи, може, проблеми?
Чуваче!
Це ж антикваріат радянської епохи!
-Задня передача не працює. -Ми її продали!
І замінили її на цю чудову мелодію.
А як назад здавати?
А нащо здавати назад? Їдь уперед, у майбутнє!
Господи.
Послухай, ти повернеш авто в той стан, у якому воно було.
Чуєш, Мандо?
Ні, це ти мене почуй!
Я тобі винен гроші, ось вони.
І більше я тобі нічого не винен.
Нічогісінько.
-Мандо, друже! -Два тижні, щоб змінити задню фару?
Я все ретельно робив. Бо…
«Якщо робити, то вже доб…»
Не пудри мені мізки, дурню!
Гадаєш, я не знаю?
Я дав тобі шанс лише через твоїх дітей, але ти невдячний козел!
-Сам козел! -Послухай!
Не маю на тебе часу!
Принось заяву на звільнення, або я подам на тебе до суду!
Прошу, пане. Послухайте…
«ШОФЕР ШЕЙХА»
Через твоє авто я мало в бордюр не врізався.
Якби ж урізався.
Наступного разу пощастить. Може, у ліхтар уріжешся.
Чому ти досі начальник техобслуговування?
Бісить це?
Є хороші новини. Це мій останній день тут.
Це твій перший день?
Перший день?
-Так. -Очевидно.
Звідки ти знаєш?
Через усмішку.
Усі ми раділи першому дню тут.
Говори за себе. Ми самі за себе сказати можемо.
Як справи?
Добре.
-Яку тобі машину дали? -Дали 32-гу.
Чудово!
Чудове авто. Я вклав у нього всю душу. Але швидше 40 краще не їхати.
-Хочеш? -Ні, дякую.
Щасти.
ІБН ЗАРУБ, ГЕНДИРЕКТОР
«ШОФЕР ШЕЙХА»
Це Хамму, Пройдоха. Щойно з тюрми. Я зустрів його на вихідних,
оцінка компанії зросла до 400 мільйонів.
Що ти верзеш?
-Гадаєш, аудитори на це купляться? -Глянь на останню сторінку.
Ти пропонуєш мені частку в компанії?
Підпиши, і гроші твої.
Нізащо! Я не підписуватиму сфальсифікований документ!
Так і знав. Хамму?
Що це?
Ти мене звільняєш?
Вали звідси. Ясно?
Гаразд.
Добре, Сарубе.
Та звалюй.
Так, іди, котися.
Сарубе, знай, якщо твій тато дізнається, то просто так тобі це з рук не зійде.
-Побачимося в суді. -«У суді!» Вали вже!
Милий мій друже.
Чому моя вихідна допомога — нещасні 25 000?
Дарвіше.
Ти мило зі мною говориш лише тому,
що ти грошей хочеш.
Але як ти з клієнтами говориш?
Танвіре, я проясню той випадок…
Що ти сказав клієнту?
«Трясця твоєму бабору».
-«Трясця твоєму бабору». -Та це ж не лайка.
Означає «ворогу». «Трясця твоєму ворогу».
Це позитивна фраза! Зрозумій мене!
Вітаю.
Де Ібн Заруб?
-А ти хто? -Фаяд, начальник техобслуговування.
Пішов. І решту життя його лупцюватимуть удома.
Справді…
Чудові новини.
-Ти чого хотів? -Нічого. Бувайте.
Ходи. Це твоє досьє.
«Остаточне припинення…»
Зняли подушки безпеки?
Щоб водії не думали, що аварії — це норма…
Тут маєш рацію.
Шестициліндрові двигуни замінили чотирициліндровими.
Заощаджуємо пальне. Засранець Ібн Заруб лише спричиняв зайві витрати.
Отакої. А класно.
Ходи сюди. Сідай.
Дякую.
Хочеш стати гендиректором?
Це щось нереальне. Справді?
І ще 10% зверху. Знаєш, скільки це у грошовому еквіваленті на фондовому ринку?
-Скільки? -Це 40 мільйонів.
-Хрінь повна! -Май повагу, дурню!
Перепрошую. Я просто…
Це зараз серйозно?
Ходи сюди.
Тепер це твоє місце.
-Дякую. -Підпиши тут.
З радістю.
Мою заяву про звільнення?
Та не це. Ось тут.
Фаяде, знаєш, хто це?
Це мій тато. Він створив цю компанію з нуля.
-Мені шкода. Земля пухом. -Це тобі земля пухом!
Він живий-здоровий. Додому сьогодні повертається.
-Треба забрати з аеропорту. -З радістю. Куди відвезти?
Сюди. Він має найперший усе підписати.
Інакше ці підписи недійсні.
Бачу, сьогодні день угод.
У мене зустріч. Щойно він приїде, дай знати.
Звісно.
-Ця посада наче для тебе створена. -Благослови вас Бог.
От придурок!
І справді створена для мене, так же?
Слухай, Танвіре. Забудьмо зараз про це.
-Зосередьмося на… -Дарвіше!
-Забери Абу Саруба з аеропорту. -Кого?
Тата Саруба, власника компанії.
-Ідіть обидва до біса. -Що?
Ти хто такий, щоб мені наказувати?
Зарано висновки робиш, брате.
Заспокойся, розслабся і запитай, з ким ти зараз говориш?
І з ким же я говорю?
Раз наполягаєш. Ось, почитай.
Але як?
Ти новий гендиректор?
-Арабську розумієш? -Так.
Забери Абу Саруба з аеропорту,
а ти принеси мені чашечку кави.
І не дивися на мене так, бо око виколю. Я — гендиректор, ясно?
Уперед!
Уперед, Дарвіше. Пів години.
Швидше.
Боже!
-Тоні Аль-Месіх? -Це він.
Абу Сарубе!
Ібн Зарубе?
«ШОФЕР ШЕЙХА»
Чорт!
Фаяде?
Ти бачив Танвіра?
Ти забрав Абу Саруба?
Заходьте, пане.
Де Абу Саруб?
Боже мій!
І гадки не мав, що таке в компанії твориться.
Дякую, Ібн Зарубе, що мені розказав.
Ми на місці, пане.
Це не батько Саруба!
А чий він батько?
Та мені байдуже! Ти його привіз! Я його не знаю!
Ти сказав: «Самотній чоловік у залі очікування».
Не біси, бо ще по пиці надаю!
Дурень! Я щойно став гендиректором, а ти вже псуєш мені репутацію!
Алло? Це «Шофер Шейха». Чим можу допомогти?
Ви мали сьогодні забрати стариганя з аеропорту.
-Де він? -Просимо пробачення за помилку.
Я — новий гендиректор, ми покращимо сервіс.
Не треба мені цих ввічливих балачок.
У вас пів години.
Привезіть нашого стариганя і забирайте свого.
Ясно?
Звісно, без проблем. Куди його везти?
У Батейху.
Ти хто?
«Тоні Боторос Аль-Месіх.
Народився в 1950-му».
Заводь машину. Я поїду.
-Я? -Ні, Боторос. Та ти, а хто ж?
Ні, цього не буде, друже мій.
Я іду. Сьогодні мій останній день.
-Так ти ж такої фігні наробив! -Мені начхати!
У дупу це все! І вас двох у дупу!
Я пишу заяву про звільнення і йду! Крапка!
-Упевнений щодо цього? -А ти глянь!
Танвіре!
БАТЕЙХА
Ми на місці.
Боже!
Тут лише один в'їзд і виїзд.
-Не втечеш. -А ще ти мене офіційно викрав.
Я тебе засуджу, їстимеш тюремну їжу до болю в животі.
А ти викрав цього немічного стариганя.
Ось, друже.
Про що ти тільки думав?
Забирав незнайомця? Ти божевільний…
Боже мій…
Ось і вони.
Срав я на вас із Тоні! Ми помремо!
Розслабся, глибоко вдихни.
Не показуй, що боїшся.
Дай мені чорну тканину, що під тобою.
Давай.
Боже Всемогутній. Урятуй нас від диявола.
Нащо вона тобі?
Не скажу, щоб ти не панікував.
-Треба повністю зануритися в атмосферу. -Що? Але я не вмію пірнати!
Прикрий обличчя. Фаяд іде в бій.
Як справи, хлопці?
Абу Деріша!
Шахмане!
Ні, прошу. Ну ж бо.
Ну ж бо, уставай. Будь ласка.
Боже, будь ласка. Боже, пробач. Урятуй нас від диявола. Боже Всемогутній.
Ти живий, так? Будь ласка, уставай.
Просто цигарка.
Я беру цигарку.
Тепер візьму запальничку.
Беру запальничку.
Так?
Будь у залі очікування.
БУБНОВИЙ ВАЛЕТ ДОБРА ВІД НЬОГО НЕ ЧЕКАЙ
Де мій батько?
Його з ними не було.
Не зрозумів.
Його викрали «Шофери шейха»?
Компанія з оренди лімузинів просто помилилася.
Я маю витягувати з тебе інформацію?
Ті, кого ми зустріли, були озброєні. У них був план.
-Але вони його зірвали. -Це були копи?
Не думаю, пане. Ми летіли з ліванськими паспортами.
Копи спіймали б його ще в аеропорті.
А вони тоді хто?
Може, росіяни.
Росіяни його сюди відпустили, щоб тут знову впіймати?
Ти дурний?
Вони знають, що якби він помер у їхній в'язниці, то користі з нього не було б.
Вони подумали: «Відпустимо його. Хай приведе нас до яйця».
До яйця?
Де мій батько?
Не знаю.
Де мій батько?
Я не знаю, де ваш батько.
-Присягаюся… -Годі.
Досить.
-Ти чому за ним не стежив? -Я вийшов одразу за ним.
За ним?
Він сидів поряд протягом усього польоту. Правда. А тоді я заснув…
Ти заснув?
Щоб його відпустити, російська влада
два дні мене допитувала. Я не спав.
-То ти спав, коли його супроводжував? -Ні, клянуся. Я не хотів.
-Ви знаєте, він для мене важливий. -Спокійно. Усе добре.
-Спокійно, Мердасе. -Я спокійний.
Сідай. Розслабся.
Підніми його.
Дорогі гості,
є два типи чоловіків.
Любителі промов і ті, хто їх не любить!
-Ні! -Ні!
Ні!
Тепер, придурки,
ідіть звідси.
І на очі мені не показуйтеся без однієї з двох речей.
Або знайдіть батька,
або принесіть голови його викрадачів!
З БОГОМ У СЕРЦІ
Дарвіше!
Послухай мене, прошу, друже.
Прошу. Я не звинувачую тебе після пережитого.
Але намагайся заспокоїтися і мислити логічно.
Слухай,
мерзенний район, якась банда,
ми ледь не загинули, а в нашій машині труп!
-Розум каже звернутися до поліції! -Згоден.
І я люблю тебе, поліцію і закони.
Але якщо люди дізнаються, що власник компанії «Шофер шейха» помер,
то розміщення акцій не буде.
Заспокойся і подумай.
-Я спокійний. -Так.
-Я спокійний. -Добре.
У дупу тебе,
компанію,
її засновника, публічне розміщення акцій і світову економіку!
Руки геть від мене!
ВІДДІЛ ПОЛІЦІЇ БАТЕЙХИ
Шкода так, що помер старий
У Батейсі темній і глухій
Таку вже вдачу Фаяд має
Що поруч із ним він спочиває
Шкода, що в аеропорті був не я
Замість дурного бугая
Зараз було б усе…
ВХІДНИЙ ВИКЛИК САРУБ
-Алло? -Де мій батько?
Я передзвоню.
Яка ціна?
Іди геть. Авто не продається.
-Вітаю! -Вітаю!
-Це не відділок поліції? -Поліції?
Типу того.
Господь із тобою.
Ти про тих хлопців у жовтих фургонах,
які приїжджають під час пожеж
з дуже довгими шлангами?
А тоді вони водою вогонь гасять?
Так.
Було таке за часів, коли Батейха була славним місцем. Але зараз тут одна хрінь.
-Ви про пожежників. -Нікого хорошого тут не лишилося.
Після приходу родини Бубнових Батейха — це руїна.
Бубнових?
Стариганю, пельку стули!
А ти не смерди, гівнюк!
Я б це й у лице Бубновому Валету сказав!
-Це правда! Вони зруйнували Батейху! -Годі!
Своїми злочинами й іншою хрінню! Хай ідуть у дупу!
Якби я побачив…
У вас є ще запитання, шановний клієнте?
БАМ!
БАЦ!
Ми його знайдемо.
Хоч він і старий.
Він же Бубновий Король.
Не бійтеся за нього. Бійтеся його.
Неймовірної ти вроди
Краси такої не бачили в природі
Так!
Прекрасно!
Ти глянь. Як круто!
На що глянути?
-Лишімо його десь і тікаймо. -А якщо вони його знайдуть?
Краще його самого мертвим знайдуть, а не з нами.
Ми не хочемо, щоб хтось дізнався, що він мертвий.
Прогуляємося з ним?
Щоб тобі кулю в дупу випустили?
-Що тоді? -Що тоді…
Треба залягти на дно.
Буде 6 100.
Та ну! 6 100? За що?
Усе заброньовано.
-Усе що? -Усе заброньовано.
Сьогодні в Батейсі важлива подія.
Бачу, що ви дуже зайняті. Радий за вас.
Стільки приємних людей.
-Схоже, у вас тут з'їзд. -З'їзд бандюків.
Тут усі бандюгани району.
Не знаю, що вони шукають.
Готівку маєш?
Та все маю. Переконай його.
Слухай.
Ваш готель шикарний.
Мистецтво у кожному куточку.
Стільки картин. Тут, бачу, люблять баклажани.
Але 4 000 — це задорого.
Агов!
Іди собі далі. Уперед.
Кажу ж 6 100. Думаєш, я дурень?
Ти рахувати вмієш?
Учора я б вас за 100 поселив. Але…
Через таку ситуацію оренда піднялася до 1 000.
Тоді до ціни додали ще 2 000.
За страховку. Коли буде пожежа, природне лихо, коли хтось ножем штрикне…
Тобто у випадку пожежі…
Здурів?
Це Батейха! Яке ще «у випадку»?
Гаразд. Це 3 100.
Де ще 3 000 взялося?
Ці додаткові 3 000…
за ту крихітку з вами.
Повагу май. Це моя мама.
Ви з мамою ідіть, а цей тупий здоровило лишиться.
-Ми рідня. -Нас одна мама вигодувала.
Іди сюди.
-Я? -Так, ти, пухкенький. Ходи.
Ходімо зі мною. Ходімо.
Поговори з ним. Ти — важливіший гість.
Я працюю в цьому готелі вже 15 років.
Я бачив купу таких диваків,
як ти.
Дякую.
Одного дня
прийшов гість. Старий.
Замкнувся у своєму номері на два, три, чотири дні.
Не знаю, що там із ним було. Я постукав, а він не відповів.
Тоді я виламав двері, а він там живий-здоровий.
А перед ним було три пінгвіни.
Справжніх?
Справжніх.
Пінгвіни класні. Такі милі.
Вони були у спідній білизні.
А він був одягнений…
Старигань з фетишем на пінгвінів.
Сам сатана.
Тепер переді мною бабця, яку ділитимуть
двоє невдах.
-У людей різні вподобання… -Годі! Гидота. Повертайся туди.
Зроби щось.
Ви або платите 6 100,
або валите під три чорти!
Для нас 6 000 — забагато. Ходімо, брате.
Хвилинку!
Той перстень вашої
«матері».
Сьогодні вранці я думав, що нижче я ще не падав.
А потім життя таке: «Ходи.
Ось нове дно, тут ще нижче й гірше».
Бачиш пляму на стелі?
Сподіваюся, це просто кетчуп.
-Алло? -Привіт, ти як?
-Проживаю найкращий день у житті. -Що?
-Не зважай. Розкажи, як успіхи? -Знайшла нам рейс сьогодні на світанку.
Може, на завтра чи післязавтра?
Не вийде. Треба їхати сьогодні.
Спершу я маю додому поїхати й забрати паспорт.
-А як же тато? -Почекаю, поки він засне.
Добре. Надіюся, приїду в аеропорт швидше за тебе.
Латіфо?
Я кохаю тебе.
Добре, бувай.
Отакої! Ти глянь! Можна вже вітати?
Можна було б, якби ти мене в цю хрінь не втягнув.
Може, це на краще.
«На краще»? З тобою такого не буває!
Та вона тебе кине. Згадаєш мої слова!
-Що? -«Що» — це лише дві літери.
Знаєш, що у тебе спільного з…
Як там його? Тим власником «Озону».
-Цуффарбек, Загрельбек… -Цукерберг. Власник «Фейсбуку».
-У нас нічого спільного. -Ви обоє страшні.
Так? Але в нього є гроші. Він багатій.
Може одружитися з найгарнішою красунею.
А от ти убогий невдаха.
-Ти просто страшко й нікчема. -Дуже дякую.
Дуже мило. Але, до речі,
Латіфі начхати на гроші. Не всі такі, як ти.
Латіфа бачить у мені те, чого не бачать інші простаки.
І що вона в тобі бачить?
-Кохає мене! -«Кохає мене»? Як мило!
Якщо кохає, то питань немає.
Чудово. Ви кохаєте одне одного.
Що станеться, коли іскра кохання згасне, а життя дасть добротного ляпаса?
У тебе буде купа обов'язків.
Рахунки, дітей треба годувати, одяг купувати…
Надіюся, ти близько до суті.
Так, зараз буде суть.
Сьогодні мені дали частку в компанії,
і вона вартує 40 мільйонів.
Хочеш піти ні з чим? Твоя воля. Але Латіфа розлучиться з тобою через два місяці.
Або допоможи мені повернути Абу Саруба,
тоді підеш з кількома мільйонами й станеш на ноги,
може, ту процедуру лазерну зробиш, щоб борода вгору не росла,
вініри поставиш… Матимеш боллівудську чи голлівудську посмішку,
покращиш своє становище, стиль життя,
житимеш довго й щасливо.
Ти покидьок!
Ти кажеш, що це… Це тому ти не хотів викликати поліцію?
-Для твого ж блага. -Для мого блага?
БАМ
Це був ляпас, так?
Так, слабенький.
-Слабенький? Бережи тебе Бог. -Так.
БАМ
От гівнюк, ти мене б'єш?
Ось тобі!
Засранець, як ти смієш…
Подумай же! Подумай про Латіфу!
-Уб'ю тебе, пончику! -Мені байдуже!
Хай і покине мене, то й що?
Я завжди був самотнім!
Я вб'ю того товстого козла!
Моє лице!
Що йому треба?
САРУБ: ЧОМУ НЕ ВІДПОВІДАЄШ?
ДЕ МІЙ ТАТО?
ВІН ПОМЕР. А ТИ БУДЕШ НАСТУПНИМ
РЕЙС ЗАТРИМАЛИ…
Як мені знати, що ти дотримаєш слово?
Потрібні гарантії?
Треба було говорити раніше.
Ось твоя гарантія, покидьку. Отримуй.
Гидота яка!
Тепер у тебе є компромат на мене.
Підробка, розтрата майна, аморальна поведінка…
Усе для шантажу.
-Кляття. -Я люблю тебе й бажаю тобі найкращого.
У тебе є план?
Знадобиться кілька пакетів з льодом.
Лоліто, де ти?
Я вже кілька разів ходив клятим ринком.
У мене є гроші. Не довіряєш мені?
Вибач, милий, але я не могла відповісти.
Тато був поруч.
Скажи, що ти зараз бачиш перед собою?
Я бачу магазини килимів і продуктовий магазин «Тред».
АБУ ГАДРА, ХИТРІШИЙ ЗА ЛИСА
Чудово. Іди провулком біля продуктового магазину.
Ти побачиш зелені двері.
Постукай двічі. Я буду там.
Кохаю. тебе, Лоліто.
Обожнюю тебе.
Де мої гроші, сучий сину?
Лакумі, я колись брав гроші й не віддавав?
У тебе вибору не було! Віддавай, або тобі капець!
Якого біса, чоловіче?
Слухай. Відчини двері. Там один придурок стоятиме.
Поб'єш його, він дасть гроші. Бери своє, а решту лишиш мені.
ЛУКМЕН, ЕКСПЕРТ ІЗ ВИБУХІВКИ
Усе гаразд? Ви цілі?
І як тобі? Вразив…
-Хто твій вчитель з математики? -Пан Метволлі! А що?
-Я його тобі в дупу запхну! -Нащо?
Твій борг — 5 000 ріалів, а в нього лише дріб'язок!
У тебе з рота смердить!
Малий, де мої бабки?
Це перша частина! Решта буде завтра!
Послухай мене!
Даю час до другої ночі. Знаєш, що зроблю з тобою, якщо грошей не буде?
-Сраку порвеш? -Порву сраку!
Цей дурень талановитий. Але управлінець так собі.
ЖИТЕЛЯ БАТЕЙХИ АРЕШТУВАЛИ ЗА ПРОДАЖ ПІНГВІНІВ ТА НАРУГУ НАД НИМИ
Алло?
Хто це?
Усі знають готель «Спокій».
Думаєш, що ти — леді Діана, і я прибиратиму твій номер?
Що? Обслуговування номерів?
Можу лише прийти й копняків надавати!
Зачекай хвилинку. Агов!
Що там у тебе таке?
-Що? -Нащо тобі лід?
-Ти його тоннами носиш. -Та просто…
Клянуся Богом, якщо я знайду у вас у номері пінгвінів,
то живого місця на вас не лишу!
Та спокійно!
-А нащо лід? -Та це для…
Вихідні, а ми ж двоє хлопців…
Просто хочемо розважитися.
Гаразд. Котися далі.
Алло, мила.
СТУК-СТУК!
Спокійно, друже.
Отак тут гостей зустрічають?
Ти хто?
Пістолет не заряджений.
Справді?
БАЦ!
Ти не знаєш, хто я? Я твій татко, малий.
Хто я? Я твій татко!
БАЦ!
Кажи: «Абу Гадра — мій татко»!
Кажи! Я щось не чую!
Хто твій татко? Хто? Кажи: «Абу Гадра — мій татко»!
Кажи: «Абу Гадра — мій татко»! Скажи!
Оце він альфа.
Та що тут такого? Принизься і він тебе відпустить!
-Не рухайся! -Годі, Абу Гадро.
-Плюнь на нього й облиш. -Так?
Він загрози не становить.
Дякую.
Надіюся, тобі стане краще.
Ось, друже.
Одужаєш скоро, милий мій
Увага!
Я радий, що ти цілий, друже.
-Чому ти не попередив? -Я ж казав, що декому дзвонив.
Думав, ти зрозумієш, що йому.
Знаю його. Мало його не прикінчив!
І сам бачу.
-Радий тебе бачити, Зухаїре. -Ти що?
Я Абу Гадра. Не називай мене так тут.
Як забажаєш.
Бачиш цього хлопця?
Він усього один день пропрацював у нас на стоянці.
Наступного ранку всі машини стояли на цеглинах.
Він украв усі шини, і відтоді я його більше не бачив.
Я вже це колись чув.
Якщо ти не проти, Абу Аль Гаддаре, хочу дещо запитати.
Фаяд щойно мені розповідав…
Як ти зміг самотужки зняти сотню шин із машин за ніч?
А вони були твої?
-Ні. -Тоді замовкни.
Має рацію. Тобі яка різниця?
Усі твої друзі — злодії?
Обережніше зі словами, або ж…
Ім'я Абу Аль Гаддар чи Абу Гадра означає «зрадник». Він нас зрадить.
-Він може нас зрадити. Знаєш… -Слухайте!
-Що там за гроші? -Тобі сподобається пропозиція.
Ось.
Глянь на марку. Це елітне авто.
-І що? -Воно сховане неподалік.
Допоможеш із тим, що я просив, і воно твоє.
-Машина буде моєю? -Саме так.
-Яке авто? -Я знаю, як ладнати зі злодіями.
Злодії чи ні,
якщо нас зловлять, то я ні до чого. Мене не втягуй.
Що це було?
Для документації.
Якщо кинете, то пошлю це фото кожному головорізу Батейхи.
Глянь на своє лице.
Я погано вийшов.
Усі ці сьогоднішні фото мене дратують.
Упізнаєш його?
Маю його по дупі впізнати? Переверніть!
Почитайте
прощальну молитву.
ГОТЕЛЬ
ГОТЕЛЬ «СПОКІЙ»
КЛІЄНТ: АБУ ГАДРА
Миру вам і Божої милості.
-Миру вам і Божої милості. -Миру вам і Божої милості.
Той чоловік —
Бубновий Король.
Було колись яйце. Належало одному з найвпливовіших російських мафіозі.
Одного дня яйце вкрали.
І де воно опинилося? Тут, у Батейсі,
у людини, на ім'я Бубновий Король.
Він передав його синові,
щоб воно стало знаком кохання до дівчини Нувейєр.
Дівчина закохалася у хлопця, сказала батькові: «Я хочу вийти за нього».
А її батько був мером Батейхи,
його всі любили.
Спершу він відмовив.
Але вона вмовляла, поки він не погодився.
Бубновий Король і мер стали ріднею.
Він завоював довіру мера й став його заступником.
І той тхір почав контролювати Батейху.
Мер терпів заради доньки,
але терпіння скінчилося після випадку з «Цукровим замком».
Це склад Бубнових, де мали зберігати борошно на продаж.
Але продавали вони наркотики.
Коли мер вирішив покласти цьому край,
його вбили.
Після цього його заступник став мером.
Він відвернувся від жителів,
а за тими, хто не подобався, посилав головорізів,
аби вбили й лишили тіло на порозі дому з бубновим королем зверху.
Донька мера зрозуміла, що її чоловік із сім'ї злочинців.
Навіть її придане, яйце, виявилося вкраденим.
Вона донесла росіянам на злодія. «Ваше яйце в нього».
Однієї холодної ночі Бубнового Короля викрали з Батейхи.
І ув'язнили в Росії. Його син збожеволів.
Він зрозумів, що це зробила дружина, пішов до неї і перерізав їй горлянку.
Ось так Батейха опинилася в руках злочинця.
-Він мусульманин? -Та що з тобою не так?
Боже мій!
Я маю дещо зрозуміти.
Як безсердечний злочинець Бубновий Король,
що сидів у підземних казематах Сибіру,
опинився біля двох невдах, які перетворили його на мохіто?
Завжди існує гірший за найгіршого.
Це точно.
Так, розкажи, як ми його вбили.
Він з'їв цукерку і…
-Та ну! -У нього був діабет.
-Ми зробили це навмисно! -Ні.
-Він дав йому, поки ми… -Та навмисно!
Хай там як, хлопці, нам треба з деким побачитися.
Але ваш одяг не підходить для Батейхи.
Це весь мій одяг.
ОСВІТЛЕННЯ: КІМНАТНЕ, ВУЛИЧНЕ, ЛЮСТРИ
Спокійно, будьте сильними. Ви впораєтеся. Ви вирішите…
Камасутра…
Ми їх знайшли, пане.
-Де? -Обидві машини в Батейсі.
У Батейсі?
Слухайте, якщо хтось у Батейсі може повернути Абу Саруба,
то це цей покидьок.
Але не згадуйте про тіло Бубнового Короля,
бо він сцикло. Гаразд?
-То наша єдина надія — сцикло! -Привів побачитися зі сциклом?
Замовкніть. Я сам говоритиму.
А якщо хоч слово почую, то зламаю щелепу.
Хай твій друг має до мене повагу.
Іди вже.
-У мене одне питання. -Питай хоч 60.
Чи правда, що в Ріяді
можна ходити самому з телефоном у руці,
з гаманцем у кишені, щоб гроші вивалювалися,
і тебе не штрикнуть ножем, не вкрадуть нічого?
Це правда.
Ви новенькі? Вас ще ніхто не рихтував?
Каркас у мене трохи зношений, а так я ще на ходу.
Треба вже сьогодні переїжджати в Ріяд. Без зволікань.
Аббуде, прошу. Обговорімо основну тему?
Я не можу вам допомогти.
-Чому ні? -Я зав'язав. Їду нафіг з Батейхи.
Усе в минулому, хлопці.
Я переїжджаю в Ріяд із братом Мердасом.
У нас співбесіда з охоронною компанією.
Мені потрібен спокій і нормальне життя.
-Хіба ти не хочеш найкращого для мене? -Звісно, хочу!
Я знайду гідну роботу, куплю машину,
бордовий «Аккорд»,
диски по 43 см, шини у смужку, два клаксона…
Таке я люблю.
-Знаю, як звучать ті клаксони. -Так!
-Оце клас! -Так!
-Їздити по вулиці Аль-Талія!
Це вже застаріла тема. Зараз у тренді Туркі Аль-Аввал.
Зухаїре, заткни цю лялечку.
Ти експерт із подорожей? Відріжу тобі цицьки!
Чому ти такий грубий?
Аббуде, прошу. Зроби це для мене. Заради нашого минулого.
Друже, я ціную минуле.
І вони хай не думають, що я слабак.
-Не дай Боже. -Так.
Треба було б залізти в Білий дім — без проблем.
Але це Бубновий Валет!
-Я пас! -Ніхто тебе й не побачить.
То це він має вдертися до будинку того чувака?
Так. Аббуд.
Я думав, тут Супермен сидітиме!
Той, хто витягне нас із темряви!
АББУД ХУФФАШ, ТАЛАНОВИТИЙ ШПИГУН
Я винен, що послухав вас.
Жив би собі щасливо з Латіфою.
Але замість Латіфи я бачу це…
Фаяде.
-Куди він подівся? -Обернися!
Так, позаду! Дивися!
-Це ти дивися. -Ти дивися!
Якого ти дурня привів!
Якщо повернуся до злочинного життя,
то спершу вирву кишки тому расисту.
-Я не расист. -Расист!
Як можу ним бути, якщо я з Джидди?
До чого тут Джидда?
Нас тут меншість. І я не перегинав палицю. Не казав: «За кавою зганяй…»
Та замовкни вже, чоловіче!
Годі метушні!
Буду свідком на вашому з Латіфою весіллі, і на вашому розлученні. Лише замовкни.
Маємо домовитися з Хаффушем.
Я подбаю, щоб ти отримав бордовий «Аккорд»
з дисками під замовлення.
Я просто мізки компанії.
Голова. Голова компанії.
Просто сказав би «керівник», щоб він зрозумів.
А це мій підсобник.
Завдяки зв'язкам я зможу змусити «Найк» підписати
тривалий спонсорський контракт через твої бакенбарди.
Стався до нього як до друга!
Абу Гадро, якщо хочеш нашу дружбу лишити,
то виведи цих расистів з мого дому!
-Я нічого не казав. -Що я сказав?
Я ж казав, що сам говоритиму!
-Я нічого не сказав! -Придурок!
Геть!
Ходімо. Ну ж бо! Дурень.
Іди.
Мердасе.
Мердасе!
Я чекав, що ти повернешся, але не так.
Не так, Мердасе.
Час Бубновому Валету
знайти труп біля свого порогу!
Мої співчуття.
Дякувати Богу, ти цілий,
і що б ти там ще хотів почути.
А щодо трупа…
Досі хочеш «Аккорд»?
До біса «Аккорд», друже.
Я приведу вам Абу Саруба.
А ви віддасте мені труп цього гімнюка!
Саме так.
Голова за голову.
До біса цю довбану діру.
Хамму? Бачив, як одна людина пожирає іншу?
Ні.
Готуйся побачити.
Боже…
Не бачив ще дім Валета таким пустим.
Так, усі його бандити шукають його батька.
Там нікого немає.
Гаразд, поїхали звідси.
Мій брат, хай спочиває з миром,
казав, що у своєму домі Валет усе робить у сейфі.
У сейфі є двері з електронним замком. І ключ до нього лише в того дурня на шиї.
Отже, ось план, хлопці.
Ти…
вимкнеш подачу струму. Двері сейфа мають власний блок живлення.
А ти… сидітимеш у машині.
За 500 метрів звідти.
Забереш його, коли я приведу.
-А я? -Залишайся тут.
З тілом.
Задля безпеки не називайте справжніх імен. Я буду Кажаном.
-Ти будеш Дворянином. -Дякую.
Ти — Ведмідь-Расист.
А я буду Абу Гадрою.
-Це й так ясно. -Мій дружбан.
Якщо ніхто не облажається,
то я вломлюся в дім і приведу вашого дружка
менш ніж за одну хвилину.
Благаю тебе, не псуй план!
Не вбивай його, дурню! Ти збожеволів?
Він же не відчує твоєї злості. Лиши живим, щоб він страждав!
Слухай!
Я за тобою стежу. Не рухайся.
АПТЕКА БАТЕЙХИ
«ШОФЕР ШЕЙХА»
ГОТЕЛЬ «СПОКІЙ»
Я покажу вам, виродки! Покажу!
КАРТА, БУБНОВИЙ ВАЛЕТ, СЕЙФ, БЛОК ЖИВЛЕННЯ
Аббуде. Будь ласка, дотримуйся плану.
Убивати його зараз безглуздо, повір!
Хай відчує те ж, що й ти, коли Мердаса вбили! Подумай! Добре подумай!
Що це було?
Вибач.
Виграв нам ще дві хвилини.
Кафе відчинено.
-У мене тут замовлення. -Чудово!
Три порції чаю масала.
Оце так замовлення, засранцю! Нам вдалося!
Ведмедю-Расисте, де ти? Під'їжджай!
Ведмедю-Расисте, під'їжджай!
Ведмедю-Расисте!
Даю час до другої ночі.
Знаєш, що зроблю з тобою, якщо грошей не буде?
Прошу!
Оціниш поїздку.
Поставиш п'ять зірок?
Ти про що?
У тебе паспорт і яйце.
Думаю, я зробив своє.
Що таке?
Ти до мене ставилася, як до таргана.
Що біжить біля ноги!
Бо я просто водій.
Виявляється, ти — дочка Бубнового Валета.
Твоя правда.
Не знаю. Я боялася…
що як ти дізнаєшся, то не захочеш одружитися зі мною.
Дарвіше, я все це зробила,
бо я тебе кохаю.
Бо кохаєш мене?
Що б ти зробила, якби мене ненавиділа?
Забирай речі й іди.
Гадаєш, ти кращий за мого тата?
Ти втік…
Залишив друзів, їх же вб'є Бубновий Валет!
Гаразд!
Їдь!
Боже!
Геть із дороги!
ГОТЕЛЬ «СПОКІЙ»
Де тіло ділося?
Куди ми їдемо?
Салтоу, де твоє терпіння? Помста — страва, яку подають холодною.
Агов?
Ти Дарвіш?
-Це він! -Стули пельку!
Так, пане.
-Де мій «Кадилак»? -Який «Кадилак»?
Дурня не клей! «Кадилак»!
Мотлох, що ви мені дали!
-Я мав віддати його Лукмену! -Фаяд тобі його віддав!
-Годі брехати! -Досить!
Клянуся Богом,
якщо ви зараз не заткнетеся, то я кину у вас саморобну касетну бомбу!
Цей виродок пообіцяв мені «Кадилак», а сказав, що ви йому мотлох спихнули.
І він сказав Фаяду: «Хіба ми можемо довіряти Абу Гадрі?»
Порівняно з тобою я святий! Сором!
Перепрошую, куди ви йдете?
Агов!
Так, друже? Тобі щось треба?
Гаразд…
Лукмене!
Якого розміру?
Що?
Він про дупу питає! Хоче її підірвати!
І я маю відповідати?
Береженого Бог береже.
-Заспокойся! Сиди спокійно! -Замовкни!
Ні!
Лукмене, друже, годі тобі! Ні!
Ні!
Лукмене, будь ласка.
-Лукмене! Агов! -Лукмене!
-Лукмене! Нащо? -Подумай ще раз!
Лакумі, прошу! Я не хочу помирати!
-А якби на нашому місці були твої коти! -Чи діти!
Уяви, що ми коти, Лукмяу!
Прошу… Ні!
Лукмене!
Чорт! Будь ласка, друже!
-Чорт! Будь ласка! -Будь ласка!
Благаю тебе!
ЛАТІФА, БУБНОВА КОРОЛЕВА
-Бубнова Королева! -Латіфо?
Загаси ту хрінь, або прив'яжу тебе до них!
Нащо тобі їх підривати?
Пані, мені пообіцяли авто, але набрехали.
-Через гроші. -Так, просто бізнес!
Нічого особистого.
А ти? Ти тут чому?
Просто так. Я прийшов віддати Лукмену борг.
Я пробачив йому борг.
-Пробачив. -Дякую.
-Нема боргу. -Такий світлий учинок.
Чи темний. Не хочу світле з добром зараз асоціювати.
-Ні, усе добре. -Друже, я люблю тебе.
-І я тебе. -Замовкніть!
Бандюки, які все зроблять задля кількох ріалів.
А ти…
Тебе хтось у Батейсі бачив?
Ні.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Алло?
Бубновий Валет?
-Це хто? -Учора вранці я надіслав вам фото.
-Що хочеш? -Весілля з вашою дочкою.
Чекаю після п'ятничної молитви.
Я ПРИВЕДУ ДРУЗІВ. ГОТУЙТЕСЯ. ЇХ БАГАТО.
Я приведу друзів. Готуйтеся.
Їх багато.
Сьогодні Азраїл перевиконає норму.
Наречений
Бог наглядає за тобою
Місяць і зорі за ним чередою
Наречений
Бог наглядає за тобою
Місяць і зорі за ним чередою
Наречений
Бог наглядає за тобою
Місяць і зорі за ним чередою
Ти хто?
Слухай! Ти в мене не перша й не остання!
Якщо не повернеш мені 5 000,
то я твої фото зіллю!
Ні, прошу, Жую! Прошу! А якби на моєму місці була твоя сестра!
Фіг тобі! Моя сестра? Вона доброчесна й скромна, не як ти, суко!
Ти знаєш, кого шантажуєш, Казаново?
-Лоліту. -Це Бубнова Королева!
-Бубнова? -Її тато ще не знає.
Але, клянуся, дурню, якщо за годину ти не підеш і не попросиш її руки,
то я тобі дупу підірву.
Одна булка в Даммамі, інша — у Джидді!
Пердітимеш порохом! Усік?
Я тут, аби відновити честь вашої доньки.
Малий, відчини ворота.
-Нащо мені тебе впускати? -Я маю дещо доставити.
Поцілуй мій зад і відвали!
Звали звідси!
Боже мій!
Хто ви такі?
Годі! Досить мене кривдити!
Кажи!
Пане, ваш тато на складі. Хоче вас бачити.
Звільни заручників.
-Я дещо заберу й повернуся. -Гаразд.
Відійдіть!
ІМ'Я КЛІЄНТА: БУБНОВИЙ ВАЛЕТ
Чорт…
Не схоже на дим від динаміту.
-Я додав аміаку. -Скільки?
Трохи менше тонни.
А як же глобальне потепління?
Плаче десь у кутку!
Чорт, Лукмене!
Швидше! Ну ж бо! Застрибуймо!
Стрибаймо!
Стрибай, Дарвіше!
Агов! Дарвіше!
Дарвіше!
-Дарвіше! -Лишімо його.
-Він від Латіфи божеволіє! -Дарвіше! Він за нею повернувся?
-Так! -Пішов твій друг до дупи.
-Вона його потім кине. -Хочеш його тут лишити?
Латіфо, треба йти. Часу немає. Ну ж бо.
Ходімо!
«Честь піднесена лишиться цілою,
якщо кров біля неї не проллється».
Я — твій спаситель Лоліто!
Я казав тобі з нею не говорити!
У мене є проблеми важливіші за тебе!
-Іди, Латіфо! Я вже біжу за тобою! -Агов!
Не втягуй у це Латіфу!
Латіфо?
Що в тебе в руці?
Віддай мені.
Віддай мені!
Мав би тебе разом із матір'ю закопати.
Проблеми з її татом?
Спокійно, друже. Усе буде добре.
Прошу, увімкни музику.
ПРИТУЛОК ДЛЯ КОТІВ
Переклад субтитрів: Анастасія Барич