Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫איך אדם מרגיש עם הוורטיגו הזה…‬
‫כשהוא עולה למגרש‬
‫מלא ברגשות ובפחדים?‬
‫הציפייה לניצחון‬
‫והפחד מהפסד.‬
‫ייחודי, בלתי ניתן להשוואה, כביר!‬
‫חברים, עכשיו רנה…‬
‫יש לנו כדורגל גם כאן בקולומביה.‬
‫וזאת הייתה המוטיבציה הגדולה שלנו.‬
‫רנה עשה מהפכה בעולם.‬
‫האופן בו הוא הסתובב ברחובות,‬
‫ככה הוא שיחק על המגרש.‬
‫מבחינתי הוא השוער של העתיד, ללא ספק.‬
‫אי אפשר היה להגיד לו לא לצאת מהשער,‬ ‫לא לבעוט כדור חופשי.‬
‫הוא כבש שבע פעמים בכדורים חופשיים.‬
‫הוא כבש 49 פעמים,‬
‫והוא הכובש המוביל בעולם.‬
‫זה כדורגל יפה מאוד.‬
‫הוא אחד מאלה שאלוהים נגע בהם,‬
‫כמו דייגו מראדונה, כמו פלה,‬
‫כמו מסי.‬
‫הוא היה סמל עבורנו. רנה היה הכול בשבילנו.‬
‫נדיר ששוער מושך אנשים לאצטדיון.‬
‫רנה היה בדרן. כולם רצו לראות את רנה.‬
‫אנחנו אוהבים אותך, היגיטה!‬
‫"תסתכלו זה לזה בעיניים.‬
‫"אנחנו נשנה את ההיסטוריה‬ ‫של הכדורגל הקולומביאני."‬
‫היגיטה, מה היה המהלך הכי טוב שלך,‬ ‫ומה הכי גרוע?‬
‫זה קשה.‬
‫זה קשה כי הכדורגל והמהלכים הם כמו החיים,‬
‫בהם יש לך זמנים טובים וגם רעים.‬
‫כולם מחפשים אנשים כמונו,‬ ‫במיוחד אנשים חזקים.‬
‫בכל מסיבה,‬
‫כל פעם שהייתה הפרת משמעת,‬ ‫בטוח שהיית מוצא שם את רנה היגיטה.‬
‫כדי להיות אשתו של רנה היגיטה,‬
‫הייתי צריכה להילחם בדרקונים רבים,‬ ‫כמו שאומרים.‬
‫כשעזבתי את "לה קתדרל",‬
‫עיתונאי שאל אותי‬ ‫אם אני חבר של פבלו אסקובר.‬
‫ועניתי שכן.‬
‫כולנו עושים טעויות, אבל רק האמיצים מודים.‬
‫המשטרה המטרופוליטנית‬ ‫שלחה אותו לעיר בוגוטה.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫בואו נעשה הרבה כבוד לרנה היגיטה!‬
‫הנעדר הגדול כאן במחווה הזו.‬
‫היגיטה!‬
‫השופט מאפשר זאת. קדימה, מנדוסה!‬
‫יש קרן. בשער עומד רנה היגיטה,‬ ‫השוער הפותח של נבחרת קולומביה.‬
‫רנה עומד בעיגול האמצע.‬
‫רנה שם יחד עם פאצ'ו.‬
‫תושבי קולומביה גאים‬
‫בדור הספורטאים הזה.‬
‫רנה מגן על השער. הוא שולח את הכדור.‬
‫הוא מסתובב, ותופס אותו שוב.‬
‫רנה שולח את הכדור!‬
‫אנחנו יכולים לצחוק על זה, אבל האמת היא‬
‫שמה שהיגיטה עשה היום מאוד מסוכן.‬
‫במה שנוגע לספורט, אני חף מפשע ב-100 אחוז.‬
‫- רנה היגיטה -‬
‫אני אראה לכם כמה תמונות.‬
‫יש הרבה.‬
‫תמונות מהתקופה שלנו בריאל ויאדוליד‬
‫עם פרנסיסקו מטוראנה.‬
‫מגביע העולם 1990 באיטליה.‬
‫זאת תמונה עם החבר שלי לקבוצה‬
‫בשנת 85', אדוארדו ניניו.‬
‫הנה תמונה עם האפיפיור יוחנן פאולוס.‬
‫יש לי כמה כאלה,‬
‫ואני עדיין לא יכול לומר‬ ‫שרנה היגיטה הוא קדוש.‬
‫אף אחד גם אף פעם לא ביקש ממני‬ ‫שאגיד מיסה בשבילו‬
‫כי הצטלמתי עם יוחנן פאולוס השני.‬
‫אבל אחת התמונות שאני הכי אוהב,‬
‫או התמונה שאני הכי אוהב,‬
‫זו התמונה של אתלטיקו נסיונל.‬
‫- 18 ביוני 1990‬ ‫מילאנו - איטליה -‬
‫אני זוכר שהייתי מלך השערים בקבוצה שלי.‬
‫זה היה המשחק הראשון שלנו, והשוער לא הגיע.‬
‫שמו אותי בשער במקומו.‬
‫הייתי טוב. זכינו באליפות.‬
‫- רנה היגיטה -‬
‫אז התחילו להכיר אותי כשוער.‬
‫במדינה מצטיינת בספורט כמו שלנו,‬
‫שבה הכדורגל נחשב למלך הספורט,‬
‫כוכבי הכדור תמיד נמצאים בלב העניינים.‬
‫לכן מצטרף אלינו היום רנה היגיטה,‬
‫שזכה להכרה בינלאומית‬
‫כאחד השוערים המדהימים בעולם.‬
‫חשבת פעם שהיגיטה יהיה כל כך גדול?‬ ‫-הוא תמיד היה גדול.‬
‫אף פעם לא הייתה לי בעיה,‬ ‫כי היגיטה הוא הכי גדול בעולם.‬
‫האדישות שלו כלפי כל המהלכים הקונבנציונליים‬
‫היא הסוד המרכזי בהצלחתו.‬
‫אני זז קדימה. אני יוצא מהרחבה.‬
‫ככה אני מרגיש.‬
‫ככה הכדורגל הרגיש עבורי.‬
‫אם לא הייתי עושה איזה מהלך,‬ ‫הרגשתי כאילו אני לא על המגרש.‬
‫וזאת הפכה להיות שיטה.‬
‫ראיתי אותו לראשונה כשהוא שיחק בנסיונל.‬
‫הוא הקדים את זמנו.‬
‫איך שהוא שיחק, איך שהוא חתך,‬ ‫איך שהוא עקף. הוא סיכן הרבה…‬
‫- חורחה קמפוס‬ ‫כדורגלן לשעבר -‬
‫אבל גם הציל הרבה.‬
‫לפעמים אנשים לא מבינים‬ ‫שהוא היה כמו מגן נוסף.‬
‫מהלך שהיה יכול להסתיים בשער,‬ ‫הוא כבר חסם אותו.‬
‫…הכדור מגיע לרנה.‬
‫הוא משתלט עליו עם היד…‬
‫רנה היה מי שהתחיל את ההתקפה.‬
‫ההתקפה לא מתחילה עם החלוץ, כמו שאומרים.‬
‫היא מתחילה עם השוער.‬
‫זוכרים אותו בזכות כל הדברים‬ ‫שהוא עשה בצורה שונה משוער רגיל.‬
‫היגיטה היה היגיטה.‬
‫- אדולפו פרז‬ ‫עיתונאי ספורט -‬
‫אי אפשר היה לומר לו,‬ ‫"אל תצא מהשער. אל תבעט כדור חופשי".‬
‫כמו בכל הפרדוקסים בחיים, הוא שוער שכובש.‬
‫הוא לא רק מציל, אלא גם כובש.‬
‫הוא כבש 49 שערים,‬ ‫שהופכים אותו למלך השערים מבין שוערי העולם.‬
‫היגיטה!‬
‫זאת אמנות.‬
‫הייתה לו היכולת להיות שוער מדהים.‬
‫הוא החדיר ודאות לכל דבר, בכל מקום.‬
‫- הרנאן בולייו גומז‬ ‫מאמן ספורטיבי -‬
‫הוא תמיד היה חיובי.‬
‫מעולם לא שמעתי אותו אומר דברים שליליים.‬
‫הוא היה חזק מאוד מנטלית.‬
‫ראיתי בו אדם חזק מאוד מנטלית.‬
‫הוא היה אותנטי, ספונטני.‬
‫אנשים חשבו שהוא שחצן‬
‫בגלל הצורה בה הוא שיחק. לא, ככה הוא היה.‬
‫אנשים אמרו, "הבן זונה הזה משוגע".‬ ‫כן, הוא משוגע.‬
‫- קרלוס "פיבה" ולדרמה‬ ‫כדורגלן לשעבר -‬
‫הוא משוגע, אבל הוא משוגע טוב.‬
‫כינו אותו "אל לוקו", המשוגע.‬ ‫כולם התחילו לדבר על רנה היגיטה.‬
‫אז התחלתי לשחק קדימה יותר במגרש.‬
‫במקסיקו מכירים אותי כשוער-חלוץ.‬
‫רנה היגיטה היה הדוגמה ברמה הבינלאומית.‬
‫וזה הפך להיות יותר ויותר מהפכני,‬ ‫ואמרתי, "אני לא טועה".‬
‫כשהגענו לשדה התעופה,‬
‫זה היה כאילו הם מקבלים שם כוכב רוק…‬
‫- אנדרס היגיטה‬ ‫בנו של רנה -‬
‫או כוכב הוליוודי. זה היה מרשים.‬
‫לא הבנו למה אנחנו לא יכולים‬ ‫ללכת איתו לקולנוע, לקניון, לפארק שעשועים.‬
‫- פמלה היגיטה‬ ‫בתו של רנה -‬
‫נדיר ששוער מושך קהל לאצטדיון,‬
‫אבל זה מה שהיגיטה עשה.‬
‫בין כל השחקנים בקבוצה או בנבחרת הלאומית…‬
‫- ויקטור אריסטיזבל‬ ‫כדורגלן לשעבר -‬
‫הוא היה אחד המוכרים ביותר,‬
‫גם במנהיגות‬
‫וגם בחיבה ובכריזמה שהוא הקרין כלפי הקבוצה.‬
‫היגיטה, היגיטה, היגיטה, לא?‬
‫היגיטה, לאונל, פראה, אלכסיס.‬
‫כולנו חלק מקבוצה.‬
‫שחקן אחד הוא לא העניין כאן.‬
‫היינו הליבה של הנבחרת הלאומית,‬ ‫שחקני אתלטיקו נסיונל.‬
‫היו לנו עשרה או 12 שחקנים.‬
‫היה לנו גם את הצוות הטכני,‬ ‫עם האפסנאים שלהם והכול.‬
‫עברנו תקופות קשות מאוד.‬
‫- לרנה באהבה,‬ ‫רוברטו אסקובר גאוויריה -‬
‫הקולומביאנים התרגלו לחיות עם ארגוני גרילה,‬
‫עם סחר בסמים, עם פשע ברחובות‬
‫ועם תת-פיתוח, שילוב נפיץ של אלימות ושוחד.‬
‫- בהלה ומוות בבוגוטה! -‬
‫- "אל אספקטדור" הופצץ: 75 פצועים -‬
‫סבלנו מזה בעצמנו.‬
‫- הצדק נשחט -‬
‫לדוגמה, כשהיינו בדרך לאימון…‬
‫- לואיס קרלוס פראה‬ ‫כדורגלן לשעבר -‬
‫לפעמים האימון היה מתבטל,‬
‫כי ברחובות מדיין או בקניונים‬
‫היו פצצות.‬
‫מכונית תופת התפוצצה אמש בבוקגרנדה.‬
‫אסקובר שוב מכה את הרחובות.‬
‫הוא הורה להרוג אותם.‬
‫בטווח הארוך, הם יהיו אלה שיפסידו.‬
‫הם דיברו איתנו‬ ‫על התקופה שעברה על המדינה שלנו.‬
‫תמיד הייתה איזו בעיה בפארק, בסופרמרקט,‬
‫בגלל הבעיה החברתית שסבלנו ממנה.‬
‫קולומביה!‬
‫היינו סלבריטאים בזמנו.‬
‫ברמה הזאת, כולם מחפשים אנשים כמונו.‬
‫מי שזה לא יהיה.‬
‫במיוחד אנשים חזקים.‬
‫מדי פעם,‬
‫היו שולחים לי בדואר מסרים כדי להלחיץ אותי,‬
‫ואיימו גם על המשפחה שלי.‬
‫כולם רדפו אחרי אל לוקו.‬
‫אל לוקו הפך להיות כל כך פופולרי‬ ‫וכל כך כריזמטי במדינה,‬
‫שהמצב הזה ממש סיכן את חייו,‬
‫את החופש שלו.‬
‫- מדיין‬ ‫קולומביה -‬
‫התקשר אליי הנשיא‬
‫של קבוצת אתלטיקו נסיונל בזמנו.‬
‫והוא אמר לי,‬
‫"לאוהד מושבע של אתלטיקו יש בעיה."‬
‫הבעיה‬
‫הייתה שבתו בת ה-13 נחטפה.‬
‫"איך זה קשור אליי?"‬
‫"אתה אדם שאנשים מכירים ומכבדים,‬
‫"ואתה תהיה המתווך‬ ‫שידאג ששום דבר לא יקרה לילדה."‬
‫"אם אוכל לעזור וזה באמת יהיה אפשרי,‬
‫"אני בעניין."‬
‫אף פעם לא דיברתי על זה עם אף אחד.‬
‫אף אחד לא יודע.‬
‫אפילו לא חברים שלי‬ ‫או קולגות שלי בעבודה. אף אחד.‬
‫זה סיפור שלא סופר, שמעולם לא שיתפתי בו.‬
‫- קורבן חטיפה -‬
‫אבל אני יודעת שזה למטרה טובה.‬
‫הייתי בדרך לבית הספר.‬
‫שני אופנועים חנו על הכביש‬ ‫ואילצו את המכונית לעצור.‬
‫הם הוציאו את הנהג מהמכונית, ונכנסו אליה.‬
‫האנשים שרכבו על האופנועים‬ ‫נכנסו ולקחו אותי.‬
‫הם אמרו לי לשבת על רצפת המכונית.‬ ‫לא יכולתי לראות שום דבר.‬
‫והם חטפו אותי.‬
‫זה היה ב-30 באפריל, 1993.‬
‫הייתי חטופה למשך חודש.‬
‫לרגע לא עברה לי בראש‬
‫המחשבה שהעולם שלי עומד לקרוס.‬
‫זה אבא שלי‬
‫כשהוא היה בערך בן שנתיים.‬
‫כאן הוא בטקס לחם הקודש הראשון שלו.‬
‫המשפחה שלו תמיד הייתה מאוד קתולית.‬
‫סבתא שלו, אימא שלו וסבא שלו.‬
‫וזה מהתקופה שלו בצופים.‬
‫כאן הוא עם כל המשפחה שלו,‬ ‫אימא שלו, בני דודים שלו.‬
‫זאת הייתה משפחה גדולה,‬ ‫וכולם גרו באותו בית.‬
‫נולדתי בשכונת קסטייה,‬
‫שבה רבים נולדים ומעטים גדלים.‬
‫שכונה של מעמד הפועלים,‬
‫שכונה שאני אוהב.‬
‫החלק הקשה,‬
‫ולא רק לי,‬
‫אלא לרוב האנשים‬ ‫שבאים משכונה של מעמד הפועלים,‬
‫הוא העוני.‬
‫- בית הספר אלחו פימיינטה‬ ‫כיתה ד', 1978 -‬
‫בבית הספר אלחו פימיינטה,‬ ‫שהיה בית הספר היסודי בו למדנו,‬
‫תמיד התבלטתי כזה שמשחק כדורגל,‬
‫זה שיש לו כרטיס חופשי.‬
‫הייתי מקבל רשות לצאת לכל אירוע ספורט.‬
‫תמיד הייתה לי ארוחת ערב,‬
‫תמיד היו לי זוג מכנסי ג'ינס מקופלים יפה‬
‫וחולצה מגוהצת היטב,‬
‫וזה הכול, יחד עם הנעליים שלי.‬
‫בזמנו הייתי אומר לסבא שיפסיק לעבוד.‬
‫והוא היה אומר לי,‬
‫"כשתהיה לי חווה משלי, אני אפסיק לעבוד."‬
‫הם לא זכו לראות אותי משחק בליגה הראשונה.‬
‫סבתא שלי נהנתה מזה קצת,‬
‫וזה שימח אותי. זאת אומרת,‬
‫יכולתי לתת לה את מה שהיא רצתה.‬
‫זאת אחת התמונות המעטות שיש לו עם אימא שלו.‬
‫זאת, עם אימא שלו, סבא שלו‬
‫וסבתא שלו.‬
‫היא…‬
‫לא הייתה רק אימא.‬
‫היא הייתה אבא.‬
‫היא הייתה צריכה להתחנן בפניו‬ ‫שייתן לי את שם המשפחה שלו.‬
‫נשארתי עם השם היגיטה,‬ ‫שהוא שם המשפחה של אימא שלי.‬
‫לאימא שלי לא הייתה הזדמנות‬
‫לראות אותי משחק כדורגל מקצועני.‬
‫וגם לי לא…‬
‫הייתה הזדמנות‬
‫להודות לה‬
‫על מה שהיא עשתה בשבילי.‬
‫למרבה הצער,‬
‫כמה ימים אחרי שהתמונה הזאת צולמה,‬ ‫אימא שלו מתה.‬
‫היא הייתה בת 43.‬
‫כשיצאתי מבית החולים,‬
‫היא אמרה לי, "שמור על עצמך, בן".‬
‫היא בכתה.‬
‫כשהגעתי הביתה,‬
‫שמעתי שהיא מתה.‬
‫יש לי דמעות בעיניים כשאני נזכר בה.‬
‫בגלל העמדות בהן שיחקנו,‬
‫אני בהגנה‬
‫והוא בשער,‬
‫באופן הגיוני הייתי כמו מגן עבורו.‬
‫ככה הוא ראה אותי.‬
‫מאותו רגע והלאה,‬
‫נעשינו חברים טובים מאוד.‬
‫הכרנו כששיחקנו בקבוצת אנטיוקיה,‬
‫הקבוצה האזורית.‬
‫הוא היה בן 15 ואני בן 18.‬
‫זה הצחיק אותי מאוד,‬ ‫כי הוא שיחק יותר כחלוץ מאשר כשוער.‬
‫שאלנו אותו, "מה תעשה?"‬
‫עם הכישורים שהוא הפגין,‬
‫עם החוכמה בה הוא שיחק,‬
‫עם הידע שלו על המשחק,‬
‫כמו שאנחנו אומרים בשכונה,‬
‫המשחק שלו היה שובב מדי, חצוף.‬
‫בתקופה שלי באנטיוקיה‬ ‫לא היה לי כסף לתחבורה,‬
‫אז הייתי מתגנב לאוטובוסים.‬
‫הנהגים התחילו לזהות אותי,‬
‫אז כשהם היו רואים אותי‬ ‫באוניברסיטת אנטיוקיה,‬
‫הם היו שולחים אותי אחורה.‬
‫הופעת הבכורה שלי כשחקן מקצוען‬ ‫הייתה במיונאריוס.‬
‫הוא היה בחור קטן וכחוש‬
‫שלא ממש נראה כמו שוער, בגלל הגובה שלו.‬
‫בגובה 1.75 מטר,‬
‫הוא לא משדר‬ ‫את הוודאות והביטחון שהמאמן מחפש.‬
‫לשוער הקולומביאני‬ ‫היו כמה סיטואציות בעייתיות,‬
‫האופייניות לשחקן צעיר ולא בוגר,‬
‫אך אולי נצטרך לסלוח עליהן,‬ ‫כי הוא מראה פוטנציאל.‬
‫שיחקתי שם עונה אחת,‬
‫ואז הגיע דוקטור אנטוניו פרנקו,‬
‫שלקח אותי לאתלטיקו נסיונל.‬
‫בסדר.‬
‫היגיטה!‬
‫נסיונל הוא המועדון הכי יקר לי.‬
‫הופעת הבכורה שלי שם הייתה מצחיקה.‬
‫השוער הפותח היה לורנצו קראבס.‬
‫המחצית השנייה התחילה,‬
‫ואני נשארתי מאחור ואכלתי משהו‬
‫בקפיטריה מאחורי חדר ההלבשה.‬
‫ואז שמעתי ברמקול שקוראים לי.‬
‫"מר חוזה רנה היגיטה,‬ ‫גש בבקשה לחדר ההלבשה של אתלטיקו נסיונל."‬
‫הוא אומר לי, "לורנצו הורחק".‬
‫אז אני יוצא‬ ‫ורואה את מאניו רואיז בזווית העין.‬
‫הוא היה המאמן שלנו.‬
‫היו לי כמה הצלות גדולות,‬
‫ומאותו רגע התחלתי להרוויח‬ ‫את המקום שלי בהרכב.‬
‫צופים יקרים, רנה משתלט עכשיו על הכדור‬ ‫בעזרת ידו השמאלית…‬
‫הוא היה חלוץ טוב מאוד.‬
‫רנה הכיר את החלוצים,‬
‫והוא ידע להרגיש ולנחש מה החלוצים יעשו.‬
‫הוא כדרר ומסר את הכדור.‬
‫הרבה פעמים פספסתי דברים‬ ‫כי הסתכלתי על הקהל המאושר.‬
‫הוא מאתגר את הקונבנציות באופן יום-יומי,‬ ‫מה שמעורר מחלוקת גדולה.‬
‫רבים נהנים מאוד לראות‬ ‫את הבריחות המפתיעות שלו מהרחבה,‬
‫כשהוא רודף אחרי הכדור‬ ‫או אחרי רגליו של שחקן יריב.‬
‫היגיטה היה היגיטה.‬
‫הוא כבש יותר מ-40 שערים בקריירה שלו,‬ ‫ו-35 שערים בכדורי עונשין.‬
‫רנה!‬
‫קולומביה הולכת על זה.‬
‫עכשיו היגיטה!‬
‫רנה היגיטה כובש!‬
‫רנה עובר שחקן בכדרור.‬
‫הוא מוסר ימינה.‬
‫יש מהלך בו הוא יוצא מהרחבה,‬
‫רץ ועובר את כל השחקנים של ג'וניור.‬
‫זו הפעם היחידה שהוא הגיע לרחבת היריב.‬
‫- אנדרה ריוס‬ ‫עיתונאי אוהד נסיונל -‬
‫לא נשרק לפנדל.‬
‫המגן רודף אחרי רנה…‬
‫רנה היגיטה!‬
‫זה היה שער!‬ ‫-זה היה פנדל!‬
‫קראבס, המנטור של רנה היגיטה, חיפה עליו.‬
‫מהלך ממש אופייני למראדונה, ולהיגיטה.‬
‫גביתי מהם 30 אלף.‬ ‫הם כבר שילמו, אז אתה יכול להירגע.‬
‫מושלם. אז בסדר.‬
‫אתה עצוב? אני לא קונה את זה.‬
‫אני אוהב אותך מאוד ומאחל לך רק טוב.‬
‫רנה ואני היינו חברים טובים.‬ ‫התקרבנו מאוד, וחגגנו בצורה דומה.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אולי אשתה קצת ויסקי ואסע לקאלי.‬
‫בכל מסיבה שהייתה,‬
‫ואני מאמין שבכל מקרה של הפרת משמעת,‬ ‫הייתם מוצאים את רנה היגיטה.‬
‫היינו מנצחים במשחק‬ ‫ואז פאצ'ו היה מביט בי בזעף ואומר,‬
‫"בסדר, לך עם רנה."‬
‫היגיטה הוא כמו עפיפון.‬
‫מרימים אותו, נותנים לו לעוף,‬
‫אבל גם מושכים אותו בחזרה למטה.‬
‫זה היה הרנאן.‬
‫הוא התלבש מאוד יפה.‬
‫אבל אתם יודעים מה?‬ ‫הוא היה לובש מכנסיים צמודים,‬
‫כדי שכולם יראו את הישבן הקטן והחמוד שלו,‬
‫את הרגליים המעוצבות שלו. הנשים השתגעו.‬
‫הוא אפילו הוכרז כסמל המין של אנטיוקיה.‬
‫הייתי יוצא עם רנה למועדוני לילה.‬
‫באחד הלילות האלה‬
‫פגשנו את מגנוליה.‬
‫את הכול ארגנה חברה שלי מהלימודים,‬
‫שלמדה איתי באותה כיתה.‬
‫- מגנוליה אצ'וורי‬ ‫אשתו של רנה -‬
‫היא אמרה לי, "מגנוליה,‬ ‫הכדורגלן רוצה את המספר שלך".‬
‫אמרתי לה, "לא".‬
‫כשהייתי נערה, תמיד רציתי גבר חתיך.‬
‫שנה אחר כך יצא לנו לצאת.‬
‫פאצ'ו מטוראנה היה שם באותו יום,‬
‫וגם בולייו.‬
‫יצאנו מהמכונית,‬ ‫והוא הציג אותי בתור חברה שלו.‬
‫זאת הייתה הפעם הראשונה שנפגשנו.‬
‫הכרנו במקרה.‬
‫התחלנו להיות ביחד, לגור ביחד.‬
‫הוא סיפר לאימא שלי.‬
‫הוא ביקש מפאצ'ו מטוראנה שיבקש את ידי בשמו.‬
‫אימא שלי ענתה לו‬
‫שכל הכדורגלנים הם נבלים.‬
‫לא התחתנתי.‬
‫ההזמנות נשלחו, הייתה שמלה, ושם זה נעצר.‬
‫ביטלתי את הטקס עם רנה בבית המשפט,‬
‫וחודש אחר כך נכנסתי להיריון עם אנדרס.‬
‫אז שנינו החלטנו שנתחתן בהמשך,‬
‫ועברו כבר 34 שנים.‬
‫אז אני לא יודעת עוד כמה זמן זה ייקח.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן‬
‫לעשות את אחד הדברים המעטים‬
‫שבאמת רציתי לעשות, וזה להתחתן.‬
‫כדי להגיע למקום בו אנחנו נמצאים כזוג היום,‬
‫עברנו הרבה קשיים.‬
‫כמו שאומרים האוהדים,‬
‫"גברת מגנוליה, את לא גאה‬ ‫להיות אשתו של רנה היגיטה?"‬
‫ברור שכן.‬
‫אבל כדי לשרוד כאשתו של רנה היגיטה,‬
‫היה הרבה במה להילחם.‬
‫להילחם בהרבה דרקונים, כמו שאומרים.‬
‫אני חושבת שמאותה תקופה,‬ ‫אנחנו הזוג היחיד שנשאר ביחד.‬
‫וזה לא היה קל. זה לא קל.‬
‫אני יכול להגיד, "גברת מגנוליה,‬
‫"את זוכרת את היום בו ביקשתי ממך‬ ‫שתהיי האימא של הילדים שלי?‬
‫"ובכן, לא אכזבתי אותך."‬
‫מאז הופעתו הראשונה בגביע ליברטדורס,‬
‫פרנסיקו מטוראנה‬ ‫אובססיבי לזכייה בגביע הנחשק.‬
‫עם זאת, הניצחון הכי גדול‬ ‫של מטוראנה בכדורגל הוא לא כשחקן,‬
‫אלא כמאמן. הוא מוכר כמוח מאחורי השינוי‬
‫שעובר הכדורגל הקולומביאני.‬
‫פאצ'ו התחיל לשנות‬
‫את המשחק הטקטי של קבוצות רבות בעולם.‬
‫לפני כן שיחקו עם ארבעה מגינים וליברו.‬
‫הוא הפסיק לשחק עם ליברו,‬
‫והשאיר לי את התפקיד שלו.‬
‫ככה הרווחנו עוד שחקן.‬
‫אני זוכר שאמרתי לפאצ'ו‬ ‫שאנחנו משחקים עם 12 שחקנים.‬
‫"רנה אולי שוער,‬
‫"אבל כשהכדור אצלו, הוא השחקן ה-12."‬
‫מצאנו מישהו שמתאים לרעיון שלנו.‬
‫הרגשתי שאני לא יכול‬ ‫לבוא כמבשר האמת המוחלטת…‬
‫- פרנסיסקו פאצ'ו מטוראנה‬ ‫מאמן כדורגל -‬
‫ולהגיד שזה ככה או ככה. פשוט הבנתי‬
‫שכדי להשיג משהו, צריך קבוצה של חברים,‬
‫צריך משפחה.‬
‫האם זאת תהיה הקבוצה שתשבור את הקללה?‬
‫אף קבוצה קולומביאנית‬ ‫מעולם לא זכתה בגביע ליברטדורס.‬
‫בנוסף לגמר בו הפסידה דפורטיבו קאלי ב-1978,‬
‫אמריקה דה קאלי הפסידה בשלושה גמרים רצופים,‬
‫ב-85', 86' ו-87',‬
‫אז הם היו רחוקים שניות מזכייה בתואר,‬
‫עד לשער הכואב של פניארול בתוספת הזמן.‬
‫כשנסיונל הגיעה לטורניר של 89',‬
‫זאת הייתה הזדמנות גדולה עבורנו‬
‫להראות לעולם שיש לנו אנשים טובים.‬
‫קדימה, ירוקים!‬
‫- גביע ליברטדורס -‬
‫- רבע גמר -‬
‫נסיונל דה מדיין משחקת‬
‫ברבע הגמר של גביע ליברטדורס‬
‫דווקא מול מיונאריוס, מכל הקבוצות.‬
‫ניצחנו את אחת היריבות הכי גדולות שלנו,‬
‫מיונאריוס.‬
‫הכדור מגיע לג'יי-ג'יי טרלס.‬
‫הוא יבעט, הוא בועט…‬
‫שער!‬
‫נסיונל עולה לחצי הגמר.‬
‫היא תשחק מול דנוביו מאורוגוואי.‬
‫בחצי הגמר של הטורניר‬
‫ניצחנו את דנוביו.‬
‫- דנוביו נגד אתלטיקו נסיונל -‬
‫מסרתי את הכדור, ואז פאלומו בא ו…‬
‫פאלומו בועט… וכובש!‬
‫שער! מדהים! זה שער!‬
‫זו הייתה תבוסה מהדהדת. שש-אפס.‬
‫תוצאה אדירה לנסיונל מול דנוביו,‬
‫והיא עולה לגמר טורניר האליפות היבשתית.‬
‫נסיונל היא קבוצה מלאה בשמות גדולים.‬
‫ראינו את אמריקה דה קאלי‬ ‫מפסידה בשלושה גמרים רצופים.‬
‫אסור לנו לטפח תקוות.‬
‫- אסונסיון‬ ‫פרגוואי -‬
‫ועכשיו מתחיל הגמר הגדול של גביע ליברטדורס.‬
‫כן, המשחק יצא לדרך.‬
‫שיחקנו נגד אולימפיה, שכבר הייתה אלופה.‬ ‫הם היו פייבוריטים מולנו.‬
‫פידל בא להגן בצד ימין. קדימה, טרנסיטו.‬
‫אני זוכר, לדוגמה,‬
‫את המשחק שלנו נגד הפרגוואים, אולימפיה.‬
‫זה היה משחק חוץ,‬ ‫ולכן משחק מאוד קשה ומורכב.‬
‫כדורים כל הזמן עפו באוויר,‬
‫והיינו תלויים ברנה היגיטה.‬
‫בעיטה חופשית… רנה!‬
‫זאת הסיבה שהוא בנבחרת הקולומביאנית.‬
‫גוסטבו לרפאל.‬
‫בעיטה ברגל שמאל!‬
‫רנה היגיטה מחולל פה נס!‬
‫מחפשים את ויסנטה אמרייה.‬ ‫נגיחה, קדימה, רפאל!‬
‫עבודה נהדרת וסיבולת נהדרת‬ ‫של השוער רנה היגיטה,‬
‫אבל אפילו זה לא הציל את אתלטיקו נסיונל‬
‫מהפסד 2-0 לקלוב אולימפיה מפרגוואי.‬
‫אולימפיה מנצחת במחצית הראשונה‬ ‫של ההתמודדות הזו.‬
‫- תוצאה סופית‬ ‫אולימפיה: 2 נסיונל: 0 -‬
‫אחרי המשחק נגד אולימפיה,‬
‫חזרנו למדיין כדי להתרכז ולהתאמן,‬
‫כי הרגשנו שאנחנו מסוגלים להפוך את התוצאה.‬ ‫זה היה ברור.‬
‫חמשת אלפים האוהדים הגיעו לבוגוטה,‬
‫ו-30 אלף נוספים יצאו ממדיין‬ ‫בקרוואן שהתפרסם עוד לפני שיצא.‬
‫שכונות שלמות יצאו לכביש הראשי,‬ ‫כמו כשעוברים רוכבי אופניים.‬
‫זאת הייתה נקודת מפגש.‬
‫כל תושבי מדיין שהגיעו לבוגוטה חיזקו אותנו,‬
‫וברגע ההוא זו לא הייתה נסיונל.‬ ‫כל קולומביה הייתה סביב הקבוצה.‬
‫קשה להתאושש אחרי תוצאה קשה כזאת.‬
‫- בוגוטה‬ ‫קולומביה -‬
‫- משחק הגומלין -‬
‫"אנחנו מרגישים את זה! אתלטיקו פה!"‬
‫- אתלטיקו נסיונל נגד אולימפיה -‬
‫המשחק מתחיל, גבירותיי ורבותיי.‬
‫נסיונל בפיגור של שני שערים.‬
‫במהלך המחצית הראשונה‬ ‫שלושה חלוצים חיפשו את השוויון,‬
‫אבל לא הצלחנו להבקיע. שום דבר.‬
‫זה לא היה יום לאל לוקו.‬
‫אפילו במהלכים שלו,‬
‫שהיו מטורפים, לא שגרתיים,‬
‫אפשר היה לראות בחור רגוע מאוד.‬
‫ומאחור הוא היה אומר לנו להירגע.‬
‫נסיונל עדיין לא הצליחה‬ ‫לכבוש את שני השערים הללו.‬
‫במחצית השנייה החלטתי‬ ‫לשחק עם פחות חלוצים ולהחזיק בכדור.‬
‫הוצאתי חלוץ והעליתי במקומו קשר‬ ‫כדי להשיג את הכדור.‬
‫אתלטיקו נסיונל עם הכדור.‬
‫פאלומו מגיע מצד ימין.‬
‫מיניו…‬
‫שער!‬
‫בנינו את הביטחון העצמי הדרוש כדי להבקיע‬
‫ברגע הנכון כדי להשוות את התוצאה.‬
‫אלכסיס גרסיה עם הכדור.‬
‫הרמה מצד ימין. בנדיטו עם נגיחה… פאלומו!‬
‫שער!‬
‫השווינו ל-2-2,‬
‫והמשחק הלך לדו-קרב פנדלים.‬
‫הגענו לדו-קרב פנדלים.‬
‫זה יהיה מטורף!‬
‫הכול יוכרע‬ ‫בחמש בעיטות עונשין מ-11 מטר לכל קבוצה.‬
‫לקבוצה היה הרבה ביטחון בו.‬
‫כבר ידענו על הכישרון שלו בעצירת פנדלים.‬
‫סמכנו עליו, לא על אלוהים.‬
‫איך אדם מרגיש עם הוורטיגו הזה?‬
‫כשיש בתוכו מאבק בין רגשות לפחדים.‬
‫אמרתי לרנה,‬
‫"אלמיידה יבעט את הפנדל הראשון.‬
‫"זנק לצד ימין." הוא ענה, "בטח, פאצ'ו.‬
‫"והשאר?" אמרתי לו, "הם כבר בעיה שלך.‬
‫"אותו אני נותן לך במתנה."‬
‫כל קולומביה עוצרת את נשימתה.‬
‫וכשאלמיידה בועט…‬
‫- אתלטיקו נסיונל - אולימפיה -‬
‫רנה עוצר. חשבתי, "הנה, ניצחנו".‬
‫אנדרס אסקובר…‬
‫הוא בועט, שער!‬
‫שער!‬
‫אלכסיס בועט, והשוער עוצר!‬
‫בועט… שער!‬
‫אנחנו חייבים להשוות בכל מחיר.‬
‫אולימפיה מובילה 4-3 בדו-קרב הפנדלים…‬
‫בעטתי את הפנדל החמישי.‬ ‫תשאל אותי איך הרגשתי.‬
‫אם אחטיא את הפנדל הזה,‬
‫נפסיד.‬
‫כל כך פחדתי,‬ ‫שלא הבטתי למקום אליו עמדתי לבעוט.‬
‫זאת בעיטה על התואר, רנה!‬
‫רנה יוצא לדרך…‬
‫השער הגדול מכולם, רנה היגיטה!‬
‫כשהגיע תורו לבעוט, הוא עשה זאת במומחיות.‬
‫הוא הראה לנו ואמר,‬
‫"אחים, זה קשה, אבל תעשו את זה."‬
‫הוא בועט… השוער עוצר!‬
‫כאב לראות איך כולם‬ ‫מחטיאים את הבעיטות שלהם.‬
‫רנה לא הפסיק להדוף בעיטות.‬
‫הוא עשה הכול כדי להדוף את הבעיטות שלהם,‬ ‫ואנחנו לא הפסקנו להחטיא את הבעיטות שלנו.‬
‫זה היה מלחיץ ואפילו מביך,‬
‫כי כמה בעיטות הוא עוד יוכל להדוף?‬
‫הרגשנו לחץ מאוד גדול.‬
‫עכשיו תורו של פראה.‬
‫התואר נמצא בידיים שלך, פראה.‬
‫בן אדם, אני לא יכול להיכשל פה.‬
‫הנה בא פראה. כולנו תלויים בך.‬
‫פראה יבעט ברגל ימין…‬
‫השוער!‬
‫אם הייתי מבקיע, המשחק היה נגמר.‬
‫מכיוון שהחטאתי, המשכנו לבעוט.‬
‫הוא בועט, ומחטיא!‬
‫הכדור הולך גבוה לשמיים!‬
‫כשהגיע תורו של לאונל לבעוט…‬
‫לאונל אלווארז עומד על סף שערי התהילה.‬
‫בבקשה, לאונל!‬
‫עשה זאת, לאונל!‬
‫הוא יבעט ברגל ימין. לאונל… כן!‬
‫כן!‬
‫כן! שער!‬
‫אלופים!‬
‫אתה חושב שהיית שחקן המפתח היום?‬
‫לא, הייתי אחד משחקני המפתח,‬ ‫כי הקבוצה שיחקה טוב,‬
‫ואני לא יכול לנצח משחק לבד.‬
‫חלמתי על הגמר הזה.‬
‫חלמתי להיות הגיבור.‬
‫חלמתי שנהיה אלופים.‬
‫בזכותו נסיונל זכתה בגביע.‬ ‫הוא עצר ארבעה פנדלים.‬
‫זה לילה נוצץ עבור הכדורגל הקולומביאני.‬
‫נסיונל היא אלופת דרום אמריקה החדשה.‬
‫הגביע הראשון שזוכה בו קבוצה מהמדינה שלנו,‬ ‫מדינה שהייתה שרויה בקונפליקט.‬
‫"יושב על הספה‬
‫"מגרד בביצים, צופה בנסיונל…"‬
‫רנה היה המראדונה שלנו.‬
‫הוא היה הסמל שלנו. רנה היה הכול בשבילנו.‬
‫ברגע הזה הבנתי מה היה רנה באותה תקופה.‬
‫סמל עבור אנשים רבים.‬
‫מאותו רגע אדון רנה הפך להיות מפורסם יותר.‬
‫הוא גרם להרבה אנשים‬ ‫לראות כדורגל כמו שהם רואים אותו היום.‬
‫ספורט מהווה הזדמנות להסחת דעת,‬
‫הזדמנות לבילוי,‬
‫הזדמנות להרחיק ילדים ממעגל הפשע,‬
‫לתת להם סיכוי בחיים.‬
‫הוא הוכיח שהוא ילד צנוע‬ ‫משכונה של מעמד הפועלים‬
‫שהצליח להגיע לגדולה,‬
‫אז ילד אחר היה יכול להגיד,‬ ‫"אם הוא הצליח, למה שאני לא אצליח?"‬
‫אנחנו גאים בו בזכות זה.‬
‫הילדים שלו חשים גאווה.‬
‫הוא מלא אהבה ורוך.‬
‫הוא מגלה הרבה הבנה.‬
‫הוא אוהב, מתחשב.‬
‫זאת אומרת, הוא אבא מצוין.‬
‫בואי, שבי פה.‬ ‫תעזרי לי עם התמונה הזאת. בואי.‬
‫היו לנו שני חיים שונים.‬
‫חיי היוקרה שהוא העניק לנו עם כל הנסיעות,‬
‫האנשים שזיהו אותנו‬ ‫וה"פריבילגיות" שזכינו בהן לפעמים,‬
‫והחיים האחרים היו של אימא שלי.‬
‫אימא שלי יותר בקטע של חוות,‬ ‫חיי כפר, בעלי חיים.‬
‫אתם יודעים מה זה‬ ‫לחיות בעיר עם אייקון כמוהו?‬
‫אין לך חיים.‬
‫אני מעדיפה שקט ושלווה.‬ ‫אני תמיד לוקחת אותו למקומות מבודדים.‬
‫היינו פעם בשכונה.‬
‫זה היה חודש דצמבר.‬
‫מישהו בא ואמר לו,‬
‫"רנה, הבחורה שאומרת לך שלום היא הבת שלך."‬
‫אנדרס היה בערך בן שמונה,‬
‫ופמה בערך בת חמש.‬
‫היינו קטנים מאוד.‬
‫הייתי רווק.‬
‫פטריסיה, אימא של סינדי,‬
‫נפרדה מבן זוג שלה,‬
‫אז יצאנו לדייט.‬
‫ובדייט הזה‬
‫היא נכנסה להיריון עם סינדי.‬
‫אבל האימא מעולם לא סיפרה לי על זה.‬
‫אימא שלה נפטרה.‬
‫כשאימי נכנסה להיריון,‬ ‫היא אמרה לחברה שלה, "ננסי, אני בהיריון."‬
‫- סינדי היגיטה‬ ‫בתו של רנה -‬
‫"וזה לא מדריו, אלא מרנה."‬
‫זה היה סוד עד שהגעתי לגיל עשר.‬
‫כשהייתי בת עשר,‬
‫אבא שלי עבר ליד הבית שלנו‬ ‫כדי לאחל לנו שנה טובה.‬
‫באותו רגע באה‬ ‫חברה של אימא שלי, שידעה על זה,‬
‫ואמרה, "רנה, אחל שנה טובה לבת שלך".‬ ‫הוא היה בהלם.‬
‫יום למחרת הוא אוסף אותי‬ ‫ואנחנו הולכים לעשות בדיקת דם,‬
‫והתוצאה חיובית.‬
‫שינו לי את שם המשפחה. הכול קרה מהר מאוד.‬
‫מייד אמרתי לסינדי שאקח אחריות‬
‫ואכיר אותה למגנוליה,‬
‫אכיר אותה לאח ולאחות שלה,‬
‫ושכל עוד אוכל,‬
‫אלחם בשבילה בכל מה שתצטרך.‬
‫אני מאמין שאנחנו חייבים‬ ‫לקחת אחריות על הפעולות שלנו.‬
‫ובגלל האהבה שלי למגנוליה,‬
‫לא משנה מה תהיה התגובה שלה,‬
‫הייתי חייב לספר לה.‬
‫ברור שזאת הייתה הפתעה.‬
‫סינדי למעשה גדולה יותר מהילדים שלי.‬
‫ומגנוליה קיבלה את זה יפה.‬
‫היא כמו אימא בשבילי.‬
‫בסוף לקחנו את זה בתיק שעולה למטוס.‬
‫זה היה כבד.‬
‫הוא עבד בחצי האי ערב.‬
‫אין שם חג מולד.‬
‫אין שם בוניואלוס או נאטיז'ה.‬
‫האיש הזה שולח אותנו עם מזוודה‬
‫מלאה בקמח לבוניואלוס ונאטיז'ה.‬
‫הורידו אותנו מהמטוס.‬ ‫-מכל מטוס.‬
‫הם שאלו, "זאת הכבודה שלכם?"‬
‫אמרנו שכן.‬ ‫הם ביקשו מאיתנו לפתוח את המזוודות, ופתחנו.‬
‫זה מה שזה היה.‬ ‫-עמילן תירס.‬
‫תארו לעצמכם מישהו‬ ‫עם עשר שקיות כאלה במזוודה.‬
‫מישהו עם הדבר הזה במזוודה שלו. לא.‬
‫ועוד קולומביאני.‬
‫עושים לנו חיים קשים, נכון?‬ ‫במנהל לאכיפת הסמים.‬
‫זאת הייתה חתיכת חוויה.‬
‫לילה טוב, לוקו.‬ ‫רנאטו, אתה יודע שאני אוהב אותך מאוד.‬
‫אני שולח לך אהבה וחיבוקים.‬
‫שמור על עצמך, תישאר קרוב למשפחה.‬ ‫תמסור ד"ש למגנוליה ולכל החבורה.‬
‫אני מאחל לך כל טוב.‬
‫לפעמים אני נזכר בקריירה הספורטיבית שלי,‬
‫בחברים לקבוצה ובחברים שפגשתי לאורך הדרך,‬
‫אחים, אהבה.‬
‫ובקטגוריית האהבה נמצא אל לוקו.‬
‫אל פיבה הוא חבר ומקור השראה עבורי.‬
‫כל שיחה מביאה את השראת האהבה הזאת,‬
‫של להראות לו את האהבה והחיבה האלה.‬
‫כל מה שאל פיבה יגיד, אני מסכים.‬
‫למה?‬
‫כי כשאני אומר משהו,‬
‫גם הוא יסכים.‬
‫אז אנחנו לא דורכים זה לזה על האצבעות.‬
‫ואם יש לנו משהו להגיד,‬
‫אנחנו אומרים אותו בינינו,‬
‫אבל אף פעם לא בפומבי.‬
‫עכשיו, אני לא סתם אומר את זה.‬
‫זה לא כדי לצאת פה טוב.‬ ‫הוא אח שלי. אני אוהב אותו.‬
‫אל פיבה ספג הרבה ביקורות‬
‫כי הוא היה שחקן איטי.‬
‫אבל כאן הוא היה מהיר מאוד.‬
‫יש סיבה שהוא השחקן הטוב ביותר בכל הזמנים‬
‫בעיניי, שהגיע מקולומביה.‬
‫הנוכחות שלו שם גם נתנה לי שלווה וביטחון,‬
‫כי זה לא היה סוד שלמרות שהיו‬ ‫הרבה עושי משחק בכדורגל הקולומביאני,‬
‫אל פיבה היה הכי טוב.‬ ‫הוא היה בראש בהיררכיה.‬
‫בכדורגל הקולומביאני, ועצוב לומר זאת,‬
‫היו הרבה שחקנים טובים,‬
‫אבל הוא לא זכה לכבוד ברמה הבינלאומית.‬
‫במשך 28 שנים לא שיחקנו בגביע העולם,‬
‫ולא באמת הבנו למה.‬
‫היה לנו כישרון, היו לנו שחקנים טובים,‬
‫אבל ברגע שהגיעו המוקדמות,‬ ‫חסר לנו משהו כדי להעפיל לגביע העולם.‬
‫דברים רבים צריכים להשתנות‬
‫כדי שנוכל לחלום שוב לעלות לגביע העולם.‬
‫בהתאחדות הכדורגל‬ ‫העלו את הרעיון שפאצ'ו מטוראנה,‬
‫כמאמן של מועדון מצליח בזמנו,‬
‫יוכל לאמן את הנבחרת הלאומית.‬
‫מטוראנה נפרד מנסיונל, וכעת האתגר שלו‬ ‫הוא להוביל את נבחרת קולומביה‬
‫לגביע העולם באיטליה.‬
‫אולי הגעתו של פאצ'ו מטוראנה,‬
‫יחד עם העובדה שליבת הסגל‬ ‫מורכבת משחקני אתלטיקו נסיונל,‬
‫תחזיר את התקווה.‬
‫אני מקווה שזו התחלה סולידית‬ ‫לדברים גדולים רבים בספורט הקולומביאני.‬
‫הם מתחילים לשחק טוב.‬
‫הכדורגל הקולומביאני הופך להיות מאורגן‬ ‫בצורה שלא הייתה קיימת בעבר.‬
‫מורכבת לה יחד קבוצה שעובדת מצוין,‬
‫וכמו עם כל קבוצת עבודה גדולה, בכל החברות,‬
‫התוצאות מגיעות‬ ‫כשיש אמפתיה בין חברי הקבוצה.‬
‫הייתה מחאה לאומית‬
‫סביב ההחלטה של מטוראנה לגבי נסיונל.‬
‫זה כונה "לה רוסקה פאיסה". כמעט אפשר היה‬ ‫להחליף את החולצות הירוקות בצהובות.‬
‫אני חושב שזאת הייתה החלטה היסטורית וחשובה,‬
‫כי מאותו רגע והלאה,‬
‫הכדורגל הקולומביאני החל לקבל צורה.‬
‫היה את רנה, את צ'ונטו,‬
‫היה את לואיס קרלוס פראה,‬
‫היו אנדרס אסקובר, לאון ויז'ה, לאונל,‬
‫והם שיחקו כדורגל.‬
‫ולא רק שהם שיחקו טוב, הם היו אנשים טובים.‬
‫הוא זימן לסגל כל שחקן שהוא רצה.‬
‫בין השחקנים היה פיבה ולדרמה.‬
‫שחקנים מהסוג הזה הוסיפו משהו לקבוצה שלנו.‬
‫מטוראנה שלח לי מסר דרך בולייו,‬
‫"תסתכלו על עצמכם.‬
‫"אנחנו נשנה את ההיסטוריה‬ ‫של הכדורגל הקולומביאני."‬
‫אפשר לומר שזאת הפעם הראשונה‬ ‫שהייתה לנו השפעה על הכדורגל העולמי.‬
‫גם כאן בקולומביה יש כדורגל טוב.‬
‫וזאת הייתה המוטיבציה הגדולה שלנו.‬
‫המסר הזה,‬
‫שיש כאן עוד דברים חוץ מסחר בסמים,‬
‫הלהיב אותנו מאוד.‬
‫בסופו של דבר מורכבת הנבחרת הזו,‬
‫והם מקבלים הזדמנות‬ ‫בבית הניחומים נגד ישראל.‬
‫מאז הטורניר בצ'ילה ב-62',‬ ‫קולומביה לא עלתה לגביע העולם.‬
‫מדובר בשנים רבות של כישלונות,‬
‫שנים רבות של אכזבות.‬
‫לא הוכחנו את עצמנו מעבר לים,‬ ‫וזאת הזדמנות טובה עבורנו.‬
‫הסיכוי המתקרב והגדל של קולומביה…‬
‫- מוקדמות‬ ‫איטליה 90' -‬
‫לחזור לגביע העולם אחרי 27 שנים של תסכול‬
‫הוא הנושא החם בכל קולומביה.‬
‫אנחנו בשידור חי‬
‫מחדר ההלבשה של נבחרת הכדורגל של קולומביה.‬
‫- משחק ראשון -‬
‫בהתחלה הגיעה נבחרת ישראל, נבחרת חזקה…‬
‫- קולומביה נגד ישראל -‬
‫ובמהלך אחד‬
‫הצלחנו להכריע את המשחק.‬
‫הנה פאלומו אוסוריאגה,‬
‫מוסר את הכדור ברגל ימין. בבקשה!‬
‫הכדור מגיע לבנדיטו, בנדיטו לפאלומו!‬
‫הכדור עובר בין הרגליים! שער!‬
‫נגד ישראל ניצחנו 1-0 במשחק הביתי,‬
‫ואז נסענו לארץ הקודש.‬
‫- תל אביב‬ ‫ישראל -‬
‫שם הספיק לנו תיקו.‬
‫קולומביה תשחק הערב כאן בתל אביב.‬
‫- משחק הגומלין -‬
‫קולומביה נגד ישראל ברדיו "קרקול".‬
‫- ישראל נגד קולומביה -‬
‫נבחרת ישראל התחילה את המשחק בצורה התקפית.‬
‫היינו צריכים תיקו.‬
‫הנה היגיטה עם המופע שלו,‬ ‫בניסיון למשוך זמן.‬
‫בסוף יצאנו משם עם תיקו אפס.‬
‫- תוצאה כוללת -‬
‫המשחק נגמר!‬
‫- קולומביה: 1‬ ‫ישראל: 0 -‬
‫קולומביה עולה לגביע העולם באיטליה!‬ ‫עשרים ושבע שנים!‬
‫תושבי קולומביה שמחים,‬ ‫הם יוצאים לחגוג ברחובות.‬
‫שמחה עצומה לעם שעבר הרבה.‬
‫אין ספק שהייתה שמחה אדירה‬
‫ואושר גדול עבור מדינה‬
‫שלא עלתה לגביע העולם במשך 28 שנים,‬
‫ושחקני אתלטיקו נסיונל‬ ‫היוו את ליבת סגל הנבחרת.‬
‫הנבחרת הלאומית, ובראשה פרופסור מטוראנה,‬
‫הצליחה לכתוב דף בלתי נשכח…‬
‫- וירחיליו ברקו ורגס‬ ‫נשיא קולומביה 1986-1990 -‬
‫בהיסטוריה של הספורט בקולומביה.‬
‫למה הקולומביאנים יכולים לצפות מכם באיטליה?‬
‫לא להרבה.‬
‫בכל מקרה, אנחנו מתכוננים.‬
‫נמשיך לעבוד כדי להמשיך לשמח את העם שלנו.‬
‫- מילאנו‬ ‫איטליה -‬
‫- גביע העולם של פיפ"א‬ ‫איטליה 90' -‬
‫באיטליה לא ידעו מה זו קולומביה.‬ ‫לא היה להם מושג.‬
‫זה כאילו באנו מהעולם החמישי,‬
‫אפילו לא מהעולם השלישי, במה שנוגע לכדורגל.‬
‫עשרים ושמונה שנים אלה שניים או שלושה דורות‬ ‫שלא ראו כדורגל קולומביאני ברמה הבינלאומית.‬
‫כשהגענו לטורניר גביע העולם,‬
‫באחת ממסיבות העיתונאים‬ ‫התחילו לשאול אותי על סחר בסמים.‬
‫הם התחילו לדבר על פבלו אסקובר ועל האלימות…‬
‫- מטוראנה במסיבת עיתונאים -‬
‫אז אמרתי להם‬ ‫שהקולומביאנים לא המציאו את הסמים.‬
‫"את הסמים המציאו איטלקים ואמריקאים,‬
‫"אבל אתם כבר יצאתם מזה.‬
‫"תעזרו לנו לצאת מזה במקום לדבר שטויות."‬
‫הם לא דיברו שוב על סמים.‬
‫- איחוד האמירויות נגד קולומביה -‬
‫שיחקנו נגד איחוד האמירויות‬ ‫במשחק שהיינו חייבים לנצח.‬
‫קולומביה קפואה לחלוטין כרגע.‬
‫רנה היגיטה התחיל לעשות את הקטע שלו‬
‫ולצאת מהרחבה עם הרבה אופי‬ ‫כדי להרחיק את הכדור בראש.‬
‫תמיד אמרתי, "יש לי פה קבוצה טובה".‬
‫והתחלנו לשחק.‬
‫אלווארז עם כדור הרוחב. נגיחה…‬
‫שער!‬
‫רנה רוצה את הכדור, שנמצא אצל קמיאו…‬
‫קרלוס בועט… שער!‬
‫- איחוד האמיריות: 0‬ ‫קולומביה: 2 -‬
‫משחקים בגביע העולם הם לא קלים.‬
‫לא היה קל לנצח את איחוד האמירויות.‬
‫ניצחון ראוי לקולומביה‬ ‫במשחק הבכורה שלה בגביע העולם.‬
‫אם היינו מפסידים בבכורה,‬
‫כשאף אחד לא מכיר אותנו, זה היה נגמר אחרת.‬
‫זה גרם לאנשים להסתכל על קולומביה,‬
‫ולקולומביאנים להאמין‬ ‫שאנחנו יכולים לעלות לשלב הבא.‬
‫הכול הצביע‬ ‫על עלייה של קולומביה לסיבוב השני.‬
‫- יוגוסלביה נגד קולומביה -‬
‫נגד יוגוסלביה היה משחק קשה.‬
‫החבר'ה האלה…‬ ‫אף פעם לא צפינו בקטעי וידאו שלהם.‬
‫לא ידענו איך הם משחקים.‬
‫אבל כשעמדנו מולם על המגרש,‬
‫מהר מאוד למדנו את המשחק שלהם.‬
‫הם שיחקו כמונו, הלטינים.‬
‫זהירות מג'וז'יץ'. הוא בועט, ושער!‬
‫ברור שצריך לקחת בחשבון את חוסר הניסיון‬
‫של רוב השחקנים שלנו.‬
‫נגיעת יד של פראה ברחבה. צריך להיזהר.‬
‫השופט שורק לפנדל ליוגוסלביה. חבל.‬
‫רנה יקלוט את הכדור, אני יודע.‬
‫רנה!‬
‫רנה עצר בצורה נהדרת את הפנדל.‬
‫עודדתי כאילו הבקענו שער, כמו כל קולומביה.‬
‫הוא השוער הקולומביאני היחיד‬ ‫שעצר פנדל בגביע העולם.‬
‫הצלת הפנדל של היגיטה לא הספיקה.‬
‫- יוגוסלביה: 1‬ ‫קולומביה: 0 -‬
‫עכשיו זה הכול או כלום‬ ‫נגד אלופת העולם, גרמניה.‬
‫בטורניר קצר, אתה חושב,‬ ‫"מה אנחנו צריכים לעשות?"‬
‫"צריך לנצח כדי להתקדם.‬ ‫צריך להוציא תיקו כדי להתקדם."‬
‫יש לנו עוד הזדמנות.‬
‫הכול יכול לקרות בגביע העולם הזה.‬
‫- גרמניה נגד קולומביה -‬
‫אני זוכר שהגענו מוקדם לאצטדיון,‬
‫ירדנו מהאוטובוס ועלינו למגרש.‬
‫גם הגרמנים כבר היו שם ובדקו את המצב.‬
‫הסתכלנו עליהם וחשבנו,‬ ‫"אלוהים, החבר'ה האלה ענקים".‬
‫יצאנו מחדר ההלבשה באותו זמן,‬ ‫שתי הנבחרות ביחד.‬
‫אנחנו משחקים עם פקקים קצרים בנעל.‬
‫אירופאים רגילים לשחק עם פקקים ארוכים.‬
‫החבר'ה האלה צעדו והשמיעו רעש חזק…‬
‫הם רק התחממו,‬ ‫אבל הם נראו כמו סוסים עם הפקקים שלהם.‬
‫"הם צועדים למלחמה, או מה?"‬
‫נלחצנו קצת.‬
‫אל לוקו בא ואומר,‬
‫"אל תשימו לב אליהם.‬ ‫שיעשו רעש, שיצעדו כמו סוסים. אנחנו ננצח."‬
‫והוא צדק.‬
‫לא נפסיד לרעש או להמולה שלהם.‬
‫הם עשו עבירה די חמורה על אל פיבה,‬
‫והוא מחה ללאונל,‬
‫"תיתן להם להרוג אותי? מתי תרביץ להם?"‬
‫במהלך הבא לאונל הלך על זה.‬
‫הוא קפץ על לותר מתיאוס וכמעט פצע אותו.‬
‫הגרמנים הלכו לשופט, וגם אנחנו הלכנו אליו.‬
‫זה… הצית בנו אש.‬
‫ואז התחלנו לשחק.‬
‫ורנה הוא השראה. רנה הוא שלווה.‬
‫הוא יצא ושחרר את הכדור כמה פעמים,‬ ‫וכולנו הסתכלנו.‬
‫"אנחנו עושים את שלנו. בואו ניהנה."‬
‫רנה הלך על זה.‬ ‫הוא גנב לקלינסמן כדור מעל הראש שלו.‬
‫קלינסמן היה גבוה ממנו בהרבה,‬ ‫אבל הוא לקח לו את הכדור.‬
‫הוא לקח לו את הכדור מעל הראש.‬
‫צחקתי. זה היה חתיכת מופע.‬
‫חשבנו, "לבחור הזה אין פחד!"‬
‫היציאות של רנה מהשער היו משוגעות,‬ ‫אבל הייתה להן סיבה.‬
‫זה היה כמו מסר לשאר השחקנים,‬ ‫"היי, אם אני אמור להיות שם מאחור,‬
‫"אולי אתם תעשו אותו דבר?"‬
‫פיבה היה אומר, "התביישתי כשרנה היה עולה,‬
‫"כי הוא כאילו אמר לי, 'לעזאזל, לך על זה!'‬
‫"הייתי חושב, 'אני אמור לתקוף,‬ ‫אבל המשוגע עם השיער הארוך מקדים אותי!'"‬
‫"אם אל לוקו יוצא עד שם,‬ ‫למה שלא אנסה להשחיל בין הרגליים?"‬
‫זה המסר שהוא העביר.‬
‫החטאנו לא פחות מ-15 הזדמנויות לכבוש.‬
‫היו לנו הזדמנויות מעולות לכבוש.‬
‫ובדקה אחת הכול השתנה.‬
‫הכדור אצל נבחרת גרמניה.‬
‫שער!‬
‫אני לא מאמין שהם כבשו‬ ‫כשנותרו עוד שתי דקות.‬
‫עמדנו להפסיד בצורה פשוט לא צודקת.‬
‫קולומביה עם הכדור במרכז המגרש.‬
‫בנדיטו מתקדם.‬
‫ואז ולדרמה לוקח את הכדור‬
‫ומוסר לרינקון.‬
‫…ברגל ימין. קדימה, קולומביה!‬
‫הכדור חוזר לרינקון. נגיעה של בנדיטו.‬ ‫אל פיבה… רינקון רוצה את זה!‬
‫שער!‬
‫- גרמניה: 1‬ ‫קולומביה: 1 -‬
‫השווינו במהלך האחרון.‬ ‫זה היה אחד המשחקים האלה‬
‫שבהם אתה תמיד רוצה לשחק,‬ ‫קולומביה נגד גרמניה.‬
‫רינקון!‬
‫קולומביה אחת…‬
‫זה היה השער הכי משמח‬ ‫בהיסטוריית הכדורגל הקולומביאני.‬
‫קולומביה!‬
‫הוא השיב את הצדק למשחק.‬
‫ובזכות התיקו הזה, קולומביה עלתה‬ ‫לשמינית גמר גביע העולם בפעם הראשונה.‬
‫היו רגעים שאיש לא חשב שהם אפשריים.‬ ‫זה היה מאוד מרגש.‬
‫זה המשחק הכי טוב שזכור לי‬ ‫של נבחרת קולומביה.‬
‫וראיתי הרבה משחקי כדורגל.‬
‫עם איך שקולומביה חיה את זה,‬ ‫אני חושב שגם אם הוא לא היה הכי טוב,‬
‫זה היה אחד המשחקים המרגשים בהיסטוריה.‬
‫עם הסבל מהמהלך האחרון,‬
‫קולומביה משווה את התוצאה מול גרמניה‬
‫ועולה לשלב הבא בגביע העולם‬ ‫בפעם הראשונה בהיסטוריה.‬
‫אנחנו זוכרים את היגיטה‬ ‫במשחק הזה נגד גרמניה‬
‫ובעוד משחקים רבים‬
‫כי הנוכחות שלו לבדה‬
‫גרמה לכל מיני דברים לקרות בשחקנים עצמם,‬
‫בעולם הפנימי של המשחק,‬
‫ביריבות, בקהל,‬
‫בעולם שבחוץ, בהכול.‬
‫- קמרון נגד קולומביה -‬
‫- קולומביה הכי טובה -‬
‫היגיטה!‬
‫- כולם בשביל אחד, היגיטה בשביל כולם -‬
‫הגענו לשם,‬ ‫ואני זוכר שהחבר'ה מקמרון הסתכלו עלינו‬
‫כמו שמסתכלים על מישהו שאתה מעריץ.‬
‫הם הסתכלנו עלינו, הקולומביאנים,‬
‫כי הקולומביאנים סיימו בתיקו עם גרמניה‬
‫ועלו לכותרות בזכות האופן בו הם עשו זאת.‬
‫הקמרונים כמעט ביקשו חתימה מהחבר'ה שלנו.‬
‫גם לקמרון הייתה היסטוריה משלה.‬
‫הם ניצחו במשחק הראשון שלהם נגד ארגנטינה.‬
‫הייתה להם נבחרת מעולה.‬
‫הם היו מנוסים יותר מאיתנו.‬
‫מה שלנו היה זה הריגוש‬
‫של לשחק על מגרש שנראה כמו שולחן סנוקר.‬
‫שיחקנו משחק טוב.‬
‫סגרנו הרבה שטח,‬
‫ויצאנו קדימה בצורה מתוכננת עם אחזקת כדור.‬
‫שיחקנו כדורגל טוב.‬
‫זה היה אחד המשחקים המרהיבים שלנו.‬
‫המשחק נכנס להארכה.‬
‫תשעים הדקות הראשונות הסתיימו באפס-אפס.‬
‫פאצ'ו אמר, "אחי, אנחנו חייבים‬ ‫לנצח את המשחק הזה".‬
‫בגביע העולם איטליה 90'‬
‫הפכתי לאייקון עולמי,‬
‫עד שבא מילה.‬
‫מן הסתם, הם הסתירו יפה את האריה שלהם.‬
‫הוא היה השחקן הכי מבוגר,‬
‫לא רק בנבחרת שלהם, אלא בכל הטורניר.‬
‫- קמרון: 1‬ ‫קולומביה: 0 -‬
‫כדורגל משחקים עכשיו, לא אחר כך.‬
‫פיגרנו אחת-אפס.‬
‫ויש את האמרה,‬
‫"או שנשווה, או שהם יבקיעו לנו חמישייה.‬
‫"בואו ננסה להשוות בכל הכוח."‬
‫והיגיטה רחוק למדי מהעמדה שלו,‬ ‫משחק בביטחון כבלם אחורי.‬
‫אני הליברו של הקבוצה.‬
‫הכדור מגיע אליי,‬
‫ואני מוסר ללואיס קרלוס פראה.‬
‫הוא נוגע בכדור ומוסר ימינה.‬
‫לא, היגיטה! לא! שער!‬
‫- קמרון: 2‬ ‫קולומביה: 0 -‬
‫אני בצד ימין.‬
‫כשאל לוקו מוסר לי,‬ ‫אני רואה את רוז'ה מתקרב אליי.‬
‫אני לא מחזיק בכדור, פשוט מוסר לאל לוקו.‬
‫לא מסרתי בצורה נכונה,‬ ‫כי מסירה נכונה הייתה על הדשא.‬
‫אין לי ברירה, אלא לנסות לכדרר.‬
‫אל לוקו ניסה לעשות "ראבונה",‬ ‫מהלך שהוא תמיד היה עושה,‬
‫שבו הוא מוסר את הכדור מאחור,‬
‫אבל רוז'ה הסתער כמו רכבת.‬
‫הם היו יכולים לתת לי שלוש או ארבע,‬ ‫וזה היה בסדר.‬
‫אבל הנה בא רדין.‬
‫נשארו ארבע דקות.‬
‫ולדרמה יכול לבעוט.‬
‫שאלוהים יעזור לנו. שער!‬
‫שער של רדין!‬
‫- קמרון: 2‬ ‫קולומביה: 1 -‬
‫הוא שיחק טוב, ובמהלך אחד סיכן הכול.‬
‫גביע העולם הוטל על הכף.‬ ‫-הוא סיכן…‬
‫היגיטה עשה הכול נכון,‬ ‫אבל אז הפיל את קולומביה. חבל.‬
‫אף אחד לא האשים.‬
‫אף אחד.‬
‫אם זה היה שחקן אחר, היינו נוזפים בו.‬
‫שער הוא תוצר של מבנה.‬ ‫אף פעם לא ראינו בזה טעות אינדיבידואלית.‬
‫המבנה כשל.‬
‫אני זוכר את היום שאחרי המשחק ההוא.‬
‫הייתי עם רנה,‬
‫והתחלנו לדבר על המהלך הזה.‬
‫הוא אמר, "לוצ'ו, אני טעיתי",‬
‫ואני אמרתי, "לא, אני זה שטעה".‬
‫כשהגיעה מסיבת העיתונאים, הוא עשה ככה.‬
‫"אני אלך."‬
‫כשהוא שיחק טוב, הוא היה בשקט.‬
‫כשהוא פישל,‬ ‫הוא היה מראה את הפרצוף ואומר, "אני אלך".‬
‫מה השלב הבא בחיים של היגיטה?‬
‫כי היו דיבורים רבים על מה שעשית נגד קמרון.‬ ‫אנשים לא ממש מאושרים מזה.‬
‫כן, עשיתי טעות.‬
‫טעויות הן דבר אנושי.‬
‫בדיוק כמו שאני מקבל שבחים,‬ ‫אני אקבל גם ביקורת.‬
‫והוא לקח על עצמו את כל האשמה.‬
‫ככה עושים, מכירים בטעויות שלך.‬ ‫זה מה שהאלילים האלה עשו.‬
‫הוא לא אמר, "זו הייתה טעות של כולנו,‬ ‫לואיס קרלוס היה אשם".‬
‫עם ההנאה של משחק הכדורגל,‬
‫אנחנו מתים.‬
‫- היגיטה, תמיד תהיה מספר 1 -‬
‫- אתם הכי טובים‬ ‫תודה לכם -‬
‫אנחנו אוהבים אותך!‬ ‫אנחנו אוהבים אותך, היגיטה!‬
‫אנחנו גאים בנבחרת הקולומביאנית ובהיגיטה!‬
‫בארבעת המשחקים האלה ששיחקנו‬
‫אל לוקו היגיטה גרם לפיפ"א לחשוב‬ ‫שאפשר לעשות שינוי בחוקים.‬
‫עד אז לשוערים היה מותר לתפוס ביד‬ ‫כדור שהוחזר אליהם.‬
‫רנה היגיטה גרם לוועד הבינלאומי להתעשת‬
‫ולשנות את החוק הזה, לטובת הכדורגל.‬
‫בטורניר גביע העולם באיטליה ב-1990‬
‫היו הכי הרבה בזבוזי זמן.‬
‫ועיקר בזבוזי הזמן‬ ‫היה בהחזרות כדור אינסופיות‬
‫בין שחקן לשוער שלו.‬
‫כשהם ראו שאני משחק,‬
‫הם נפגשו והחליטו ששוער יכול לשחק.‬
‫לכן זה נקרא "חוק היגיטה".‬
‫וזה מה שנתתי לעולם,‬
‫ואני מאוד מאושר וגאה‬
‫על כך שהבאתי לשינוי החוק הזה בכדורגל.‬
‫למה זה הוביל?‬
‫היום שוער בלי משחק רגל הוא חסר תועלת.‬
‫נבחרת קולומביה באיטליה 90'‬
‫הייתה נבחרת שגרמה לאנשים לדבר.‬
‫היא הייתה כמו ארגנטינה של 86',‬
‫או כמו נבחרת "התפוז המכני" המפורסמת.‬
‫אני חושב שאפילו‬ ‫שהם לא זכו באליפות העולם באיטליה 90',‬
‫זו הייתה נבחרת רלוונטית עם הרבה סטייל.‬
‫- שנה לאחר מכן -‬
‫לבסוף, כמעט חודש אחרי ההודעה,‬
‫פבלו אמיליו אסקובר גאוויריה,‬ ‫הבוס הראשי של קרטל מדיין,‬
‫אחד הפושעים המבוקשים בעולם,‬ ‫הסגיר את עצמו למשטרת קולומביה.‬
‫אחרי שהועבר לכלא "לה קתדרל"‬
‫ואחרי תקופת מעצר של עשרה ימים,‬ ‫פבלו אסקובר זוכה בביקור מפתיע…‬
‫- כלא לה קתדרל‬ ‫אנביגאדו - אנטיוקיה -‬
‫של האליל, רנה היגיטה.‬
‫אני זוכר שעברנו את השומר,‬
‫הראינו את ההיתרים הנדרשים,‬
‫ואז רצתי,‬
‫כדי שהאנשים במכונית לא יצטרכו לחכות.‬
‫כן, אני אבקר בלה קתדרל.‬
‫אני אבקר ב"לה מודלו" וגם ב"בלוויסטה".‬
‫כבר ביקרתי בכנסייה,‬
‫הלכתי למועדוני לילה.‬
‫ביקרתי בהרבה מקומות.‬
‫למה? כי אני אליל,‬
‫אני אדם מוכר.‬
‫אם מזמינים אותי לאנשהו, אני לא יכול לסרב.‬
‫כשיצאתי מלה קתדרל, עיתונאי שאל אותי‬
‫אם אני חבר של פבלו אסקובר.‬
‫ואמרתי שכן.‬
‫זה הפך את החיים שלו לקשים מאוד.‬
‫אני חושב שאין בזה שום דבר מוזר,‬ ‫ואני לא חייב כלום לאף אחד.‬
‫אתם, העיתונאים, יוצרים את הכותרות.‬
‫אתם אלה שמתקנים או הורסים‬
‫את התדמית של המדינה שלנו.‬ ‫-מה שלום מר פבלו?‬
‫לשמחתי, טוב מאוד.‬
‫העניין הוא שלפני שפבלו אסקובר‬ ‫נודע כברון סמים,‬
‫פבלו אסקובר היה חבר קונגרס.‬
‫הוא ערך קמפיינים,‬
‫ובמהלך אותם קמפיינים נפגשתי איתו.‬
‫כשאף אחד לא היה מוכן להודות בזה,‬ ‫אני אמרתי, "כן, הוא חבר שלי".‬
‫האמת היא שהרבה אנשים היו מתקרבים לאחי‬
‫מתוך אינטרס.‬
‫אבל רנה היה לגמרי שונה מכל החברים שלו.‬
‫החברות בין רנה לפבלו הייתה פשוטה מאוד.‬
‫- רוברטו אסקובר‬ ‫אח של פבלו אסקובר -‬
‫זו הייתה חברות, ולא יותר.‬
‫לא היה בזה שום דבר מוזר או משונה.‬
‫סוחר הקוקאין מספר אחת בעולם‬ ‫עדיין נמלט מהכלא.‬
‫פבלו אסקובר במנוסה?‬
‫אנחנו עובדים על זה מאוד קשה,‬
‫ואנחנו מצפים לתוצאות חיוביות.‬
‫כשברחנו מכלא לה קתדרל…‬
‫- מבוקשים: -‬
‫- פבלו אמיליו אסקובר גאוויריה‬ ‫רוברטו אסקובר גאוויריה -‬
‫באותה תקופה רנה היה אדם מיוחד מאוד.‬
‫כל מה שרנה עשה היה לעזור לאנשים.‬
‫אז ברור שהם פנו לרנה כדי שיתווך במצב הזה‬
‫עם הילדה.‬
‫- 30 יום לאחר החטיפה -‬
‫יצאתי מהפגישה,‬
‫ואם אני לא טועה, בערך חודש אחר כך‬
‫אני מקבל שיחה.‬
‫אני הולך לפגוש את האבא המודאג‬ ‫שהבת שלו נחטפה.‬
‫בזמנו השתמשנו בקסטות,‬
‫ובקסטות כאלה הוקלטה השיחה‬ ‫בין החוטפים למשפחה.‬
‫אנחנו צריכים מישהו אמין,‬ ‫כי אני לא ממש סומך על אף אחד.‬
‫במהלך אותה שיחה הוא אומר,‬ ‫"אני לא רוצה שום קשר אליך".‬
‫האבא אמר,‬
‫"מי שיעזור לנו עם זה הוא היגיטה."‬
‫החל מהיום, תיתן לי לדבר איתו.‬
‫הוא ואני נפתור את זה.‬
‫אם אראה שוטר ליד הבית שלך,‬
‫אתה יודע מה יקרה לילדה.‬
‫היה קל יותר לפתור את המצב ככה,‬
‫בלי לסכן את הילדה,‬
‫מאשר שהם יפנו לרשויות ויסבלו מהתגובה.‬
‫אני חושב שזו הסיבה שהוא התקשר אליי,‬
‫כדי שהדברים ייעשו מאוד בשקט,‬
‫עם הבטחה שהם לא ייעזרו במשטרה‬
‫ולא יגידו לאף אחד,‬
‫כי הוא רצה להגן על הילדה.‬
‫הוא אמר לי, "מותק, אני אעשה את זה.‬
‫"אני לא יכול להתעלם מהסיטואציה."‬
‫דמיינתי את עצמי ואת הילדים שלי במצב כזה.‬
‫לקחתי את הכסף,‬
‫הכנסתי אותו למכונית,‬
‫ונסעתי הביתה.‬
‫באותו יום נסעתי עם מישהו שעבד איתי,‬
‫שהסיע אותי במונית.‬
‫נראה לי שזה היה בעיר, אבל אני לא יודעת.‬
‫לא ידעתי איפה אני נמצאת.‬
‫לא היה לי מושג מה קורה סביבי.‬
‫אני מניחה שזה היה במדיין,‬ ‫כי זה היה בית צנוע בשכונה.‬
‫לא הייתה לי הזדמנות‬ ‫לדבר עם המשפחה שלי באותו חודש.‬
‫הקשבתי הרבה לרדיו,‬
‫כי חשבתי שאולי ידברו עליי בחדשות או משהו.‬
‫מניין המתים בקולומביה במלחמה בסחר בסמים‬
‫גבוה מאוד.‬
‫שני שרי משפטים,‬
‫שלושה מועמדים לנשיאות,‬
‫מאה חמישים שופטים, 24 עיתונאים…‬
‫לא היה לי מושג כמה הם,‬
‫מה הם עושים או אם הם שומרים מבחוץ.‬
‫כל יום פחדתי שהם יעשו לי משהו,‬
‫שהם יתעללו בי,‬
‫שלא אזכה לחיות כדי לספר את הסיפור.‬
‫כל יום פחדתי.‬
‫בערך בשעה חמש ביום שישי,‬ ‫אחרי שהם נתנו לי את הכסף,‬
‫הם התחילו להתקשר ולשאול, "מה קורה, לוקו?‬
‫"איפה הילדה?"‬
‫עד ארבע או חמש בבוקר.‬
‫כשהגיעו ארבעת הבחורים‬
‫כדי לקחת את הכסף שהיה אצלי בבית,‬
‫שאלתי לגבי מרסלה.‬
‫הם אמרו לי שאני צריך לסמוך עליהם.‬
‫אבל לא ראיתי את מרסלה בשום מקום.‬
‫מה שעבר לי בראש היה,‬
‫"איך נעשה את זה?"‬
‫הבחור שנשאר מאחור,‬
‫קצת אחרי 13:00 ביום שבת‬
‫הוא סוף סוף מקבל את השיחה ואומר,‬ ‫"בוא נלך".‬
‫כשהוא יצא, כמובן שהייתי לחוצה מאוד.‬
‫תהיתי מה עלול לקרות.‬
‫באותו זמן את לא מצפה שיקרה משהו רע.‬
‫בואי, ילדה.‬
‫ביום האחרון, אחרי שעבר חודש,‬ ‫ב-29 במאי, 1993,‬
‫הם זירזו אותי כדי שאצא.‬
‫יצאתי אפילו בלי להתרחץ,‬
‫בבגדים בלויים.‬
‫הכניסו אותי למכונית…‬
‫לאן אתם לוקחים אותי?‬
‫ואחרי שעשינו כמה סיבובים במדיין,‬
‫ברגע שיצאתי,‬ ‫הם אמרו לי להיכנס למכונית אחרת,‬
‫שחנתה מולנו.‬
‫אפילו לא היה לי זמן לשאול. פשוט הלכתי.‬
‫הלכתי והלכתי.‬
‫עצרנו שם, באמצע אוניברסיטת UPB.‬
‫כשחניתי,‬
‫סטודנטים התחילו להתאסף סביבי‬ ‫ולבקש ממני חתימה.‬
‫הוא חתם לילדים באותו זמן.‬
‫מרסלה אומרת לי, "רנה",‬
‫ואני אומר לה, "ילדה, רק רגע".‬
‫הוא הסתכל עליי ואמר,‬ ‫"סליחה, אני עסוק פה עם החתימות".‬
‫זאת אני!‬
‫"רנה, אני מרסלה."‬
‫חשבתי שהיא ילדה שרוצה חתימה,‬ ‫אבל זאת הייתה מרסלה.‬
‫וכשאמרתי את זה, הוא השתגע.‬
‫הוא מייד הכניס אותי למכונית.‬
‫גם הוא פחד. אני בטוחה ששנינו פחדנו.‬
‫משם הוא נהג כמו משוגע לבית שלי,‬ ‫לבית של ההורים שלי.‬
‫הוא עלה על מדרכות, הוא עבר באורות אדומים.‬
‫הוא היה ממש מבועת ונרגש.‬
‫לאט לאט, בדרך, שאלתי אותו למה הוא.‬
‫הוא הסביר שהוא עשה טובה גדולה‬
‫ושהמטרה היחידה שלו באותו זמן‬ ‫הייתה להביא אותי הביתה בשלום.‬
‫עד כדי כך שבדרך נתקלנו בקרוב משפחה שלי,‬
‫וכשראיתי אותו אמרתי לרנה,‬ ‫"עצור, אני מכירה אותו",‬
‫והוא אמר, "לעצור?‬
‫"השתגעת? אני לוקח אותך ישר הביתה."‬
‫הגענו לבית שלי,‬
‫ומאותו רגע הייתה רק שמחה כשהוא ראה אותי.‬ ‫הוא עשה טובה גדולה בשבילי.‬
‫הוא הביא אותי הביתה בריאה ושלמה,‬ ‫אל ההורים שלי.‬
‫הייתה מסיבה ענקית בבית שלהם.‬
‫"התגעגענו אלייך, מרסלה."‬
‫אני זוכר שבמסיבה הם התחילו לדבר‬
‫על הטובה שעשיתי להם.‬
‫אמרתי להם, "אני מרוצה מהמסיבה.‬
‫"לא באתי הנה בשביל כסף."‬
‫"זה שי מהמשפחה, לאות תודה."‬
‫"לא."‬
‫הדבר הראשון שהם אמרו היה,‬
‫"אל תגיד לא."‬
‫הם נתנו לי 50,000 דולר.‬
‫ראינו בזה משהו מאוד רגיל,‬ ‫ולא חשבנו שיכולות להיות לכך השלכות.‬
‫עד לאותה נקודה הכול היה טוב,‬
‫אבל באותו יום התקשרו אליי ממשרד התובע.‬
‫הם חיפשו אותנו.‬
‫במה מאשימים אותך כאן היום?‬
‫רנה, מה האישומים?‬
‫אני לא יודע, תשאלי את התובע.‬ ‫הוא ישמח להגיד לך.‬
‫רנה, אתה מרגיש חף מפשע?‬
‫ואז דאגנו.‬
‫הוא חשב שהוא רק ייכנס,‬ ‫ימסור את הצד שלו בסיפור,‬
‫וזה הכול.‬
‫אם הכוונה לאישומים ולמעצר של רנה היגיטה,‬
‫זה נעשה בעקבות צו משפטי‬
‫שהגיע היום ממשרד התובע.‬
‫יום אחד היינו מחוץ לעיר מסיבות בטיחותיות,‬
‫וצפיתי בחדשות במה שקורה.‬
‫הוא נעצר.‬
‫כאילו הוא הפושע הנורא בעולם,‬ ‫הם לקחו אותו לכלא.‬
‫אנשי התקשורת בכלל לא ידעו‬ ‫ולא הבינו מה קורה.‬
‫ואני זוכרת טוב מאוד‬ ‫שהם אמרו שהוא חטף אותי.‬
‫שלחו שני מסוקים כדי להטיס אותי לבוגוטה.‬
‫בבוגוטה קיבלה אותי‬ ‫שיירה של 20 מכוניות בערך,‬
‫ובחדשות אמרו שאני הייתי החוטף,‬
‫ולא המתווך.‬
‫הסיקור לגביי היה גדול יותר מהסיקור‬ ‫של ברון הסמים הכי נורא בקולומביה.‬
‫כשראיתי בחדשות‬
‫שלוקחים אותו באזיקים,‬
‫זה כאב לי מאוד, כי…‬
‫הוא לא היה פושע.‬
‫- לכאן נכנס האדם, לא הפשע -‬
‫אז זה לא נכון שצ'קים ומסמכים‬
‫מקשרים אותו לסחר בסמים?‬
‫לא במסגרת ההליכים המשטרתיים שמתבצעים היום.‬
‫אני חושב שזה היה בעיקר‬ ‫כדי להפחיד אותו כדי שילשין‬
‫במקרה שהוא ידע‬ ‫איפה נמצא פבלו אסקובר או משהו.‬
‫- פבלו אמיליו אסקובר גאוויריה‬ ‫מבוקש -‬
‫- פרס כספי של 2,700,000 דולר‬ ‫למי שיספק מידע שיוביל ללכידתו -‬
‫היה בזמנו איזה סנאטור,‬ ‫זה שעמד מאחורי חוק 40,‬
‫שאמר, "תחקרו את רנה היגיטה.‬
‫"הוא יודע איפה נמצא הבוס."‬
‫- מבוקש -‬
‫חוק 40 קבע שכל אדם…‬
‫- חואן קרלוס אלווארז‬ ‫סנגור - מומחה -‬
‫שהרוויח כלכלית,‬ ‫במישרין או בעקיפין, מפשע חטיפה‬
‫יקבל עונש מאסר.‬
‫סעיף נוסף מתייחס לידיעה על פשע חטיפה‬
‫ללא דיווח לרשויות, וגם זה נחשב לפשע.‬
‫במקרה ששמירה על החוק‬ ‫משמעה סיכון חמור לחיים ולחופש של אדם,‬
‫לא ניתן לאכוף את הציות לחוק.‬
‫הם אמרו לי שאני צריך להביא להם את פבלו,‬ ‫ואז לא אצטרך לשבת בכלא.‬
‫הם התחילו להתייחס אליי רע,‬
‫קראו לי בשמות כמו "מזדיין" או "בן זונה",‬ ‫אמרו לי שאני אירקב בכלא.‬
‫הם סחטו אותו,‬ ‫ואולי הוא לא אמר שהוא גם עונה.‬
‫לפני שלקחו אותו לבוגוטה באזיקים,‬ ‫בליווי מצלמות טלוויזיה, במסוק,‬
‫כאילו הוא מהפושעים האלה שנתפסים פעם בחיים,‬
‫הוא עונה ביישוב סמוך למדיין.‬
‫- חוזה פראוליני‬ ‫חבר של רנה -‬
‫הם כל הזמן אמרו,‬ ‫"תגיד לנו איפה פבלו, ונשחרר אותך".‬
‫תאמינו או לא,‬
‫הם ניהלו איתי משא ומתן.‬
‫ומה שהם רצו להשיג היה פבלו אסקובר.‬
‫הם ממש הציעו לי, "תן לנו את פבלו,‬ ‫ולא יוגש נגדך כתב אישום".‬
‫בהתחלה לקחתי את הילדים פעם או פעמיים.‬
‫הסביבה לא הייתה…‬
‫זה היה קשה.‬
‫הוא אמר לי, "אל תביאי אותם שוב.‬ ‫"אני אראה אותם כשאצא מפה".‬
‫יש לי זיכרונות מעורפלים‬
‫מהכניסה לכלא.‬
‫איזה שוטר לקח אותי,‬
‫ואימא שלי נכנסה מדלת אחרת.‬
‫בכיתי, כי הם הפרידו אותי מאימא שלי.‬
‫חשבתי שהמשטרה תיקח אותי.‬
‫אלה היו תשעה חודשים מורכבים למדי,‬
‫במיוחד עבור אימא שלי, עבורו…‬
‫- רנה בכלא מודלו, ליד סבתו ובתו ביום האב -‬
‫עבור סבתו, שסבלה הכי הרבה כשראתה אותו,‬ ‫כי היא גידלה אותו כמו בן.‬
‫- לא ניתן להסתיר את העצב. -‬
‫אני זוכר‬
‫שסבתא שלו באה לבקר אותו בכלא,‬
‫והיא התמוטטה.‬
‫היא לא הייתה מסוגלת‬ ‫לראות את הנכד שלה במצב כזה.‬
‫אני חושב שזה היה מאוד לא הוגן.‬
‫כשבאתי לכלא וראיתי אותו, התחלתי לבכות.‬
‫לפני שהלכתי משם, הוא אמר,‬ ‫"אני אשחק במשחק כדורגל".‬
‫אמרתי לו, "איך תוכל, בן אדם?"‬
‫הוא שיחק בכל מקום.‬ ‫הוא שיחק בטורנירים ובגביעים בינלאומיים.‬
‫הוא אמר, "אני משחק עם כולם בכלא".‬
‫כולם לכלכו על רנה,‬
‫אמרו שהוא מעורב בסחר בסמים.‬
‫עבורנו, כחברים שלו, זה היה מצב קשה מאוד.‬
‫האנשים, כל העם הקולומביאני,‬
‫דרשו שאשוחרר.‬
‫אני זוכר שהתאחדנו אפילו יותר,‬
‫גם שחקנים ברמה הלאומית,‬ ‫ועל אחת כמה וכמה שחקני הנבחרת הלאומית,‬
‫כי לא הפסקנו לבקש את זה,‬ ‫וידענו שהוא בכלא שלא בצדק.‬
‫הוא היה חלק מאיתנו.‬
‫הוא היה חלק מהגוף שלנו,‬
‫מהקבוצה שלנו.‬
‫היו שוערים אחרים,‬
‫אבל זה לא היה העניין.‬
‫העניין היה שהשוער שלנו היה רנה.‬
‫בגלל הסיפור הזה,‬ ‫רנה לא היה איתנו בסיבובי המוקדמות.‬
‫קולומביה משחקת‬ ‫במוקדמות גביע העולם ארה"ב 94'.‬
‫- בואנוס איירס‬ ‫ארגנטינה -‬
‫תיקו מול ארגנטינה יספיק לה כדי לעלות.‬
‫חיבוקים לכולם בקולומביה.‬
‫אנחנו מאמינים שכל המדינה משותקת.‬
‫ההיעדרות היחידה שעדיין מורגשת בנבחרת‬ ‫היא זו של האליל, רנה היגיטה, שעדיין בכלא,‬
‫ויחמיץ גם את המשחק המכריע הזה.‬
‫מהרגע שהגענו לבואנוס איירס,‬
‫היינו משוכנעים שלא נפסיד.‬
‫היינו משוכנעים שנעלה לגביע העולם,‬
‫כי תיקו היה מספיק לנו.‬
‫ארגנטינה הייתה בסכנה להישאר מחוץ לטורניר.‬
‫מראדונה ישב ביציע. המשחק היה מתוח במיוחד.‬
‫השחקנים דיברו נגד מעצרו של רנה,‬
‫והם דורשים שישוחרר.‬
‫הם לא משחקים בשביל קולומביה,‬
‫אלא בשביל חברם, חברם לקבוצה, אלילם.‬
‫קולומביה!‬
‫כן! קולומביה! שער!‬
‫שער!‬
‫מדהים!‬
‫שער!‬
‫כן! שער!‬
‫קולומביה חמש, ארגנטינה אפס.‬
‫הקולומביאנים נקראים שוב.‬
‫הקהל רוצה שהם יצטרפו לתשואות.‬
‫- ארגנטינה: 0‬ ‫קולומביה: 5 -‬
‫תשואות של התלהבות,‬
‫תשואות של גדולה‬
‫בסיבוב המוקדמות הדרמטי הזה.‬
‫רבותיי, קולומביה בדרך לארצות הברית!‬
‫אני רוצה לברך‬ ‫את הנבחרת הלאומית של קולומביה‬
‫על מה שעשו למען האומה שלנו.‬
‫זה ניצחון הספורט הגדול ביותר‬ ‫בהיסטוריה של קולומביה.‬
‫לואיס קרלוס עובר לידי ונותן לי חיבוק גדול.‬
‫הוא מפיל את האוזניות שלי בשידור חי ברדיו.‬ ‫כל תחנות הרדיו והטלוויזיה בקולומביה,‬
‫בכל העולם אנשים נשארו עם השידור שלנו.‬
‫ובכל המשחקים שניצחנו במוקדמות,‬
‫ביקשנו שאל לוקו ישוחרר. זה מה שעשינו.‬
‫בשביל המשפחות שלנו,‬
‫בשביל רנה היגיטה.‬
‫רנה!‬
‫- עלינו -‬
‫והדבר הראשון שהחבר'ה עשו‬ ‫כשהם נכנסו לחדר ההלבשה‬
‫היה להתחבק זה עם זה‬ ‫ולצעוק, "חופש להיגיטה".‬
‫היגיטה!‬
‫זה הדבר הראשון שעשינו,‬
‫לבקש שרנה ישוחרר.‬
‫שרנו את זה, צעקנו בקולי קולות.‬
‫- שידור חי מאצטדיון "אל קמפין" -‬
‫מחיאות כפיים סוערות לרנה היגיטה!‬
‫חופש!‬
‫הם לא הקשיבו, אבל האוזניים שלהם בערו.‬
‫וכשהיינו שם עשינו לו כבוד.‬
‫הגיע לו להיות שם, כי הוא היה חלק מהקבוצה.‬
‫היגיטה!‬
‫חופש!‬
‫- שידור חי מאצטדיון אל קמפין -‬
‫- חודשיים לאחר מכן -‬
‫תושבי קולומביה,‬
‫לפני כמה שעות‬
‫קיבלתי אישור ממשרד ההגנה…‬
‫- סזאר גאוויריה‬ ‫נשיא קולומביה 1990-1994 -‬
‫שטרוריסט הסמים, פבלו אסקובר, נהרג‬
‫בעימות עם "בלוק החיפוש".‬
‫- משטרת קולומביה‬ ‫הורגת את פבלו אסקובר גאוויריה -‬
‫- ראש קרטל מדיין נורה למוות‬ ‫16 חודשים לאחר בריחתו מהכלא -‬
‫כל הכותרות עוסקות‬ ‫בשחרורו הצפוי של רנה היגיטה.‬
‫נראה שתחנוניהם של האליל‬ ‫ושל העם הקולומביאני נענו.‬
‫כל אמצעי תקשורת…‬
‫האליל, רנה היגיטה,‬ ‫עשוי להשתחרר ביום שני הבא.‬
‫האם סוף סוף אושר‬ ‫שרנה היגיטה ישוחרר ביום שני הבא?‬
‫אחרי תשלום דמי ערבות שכפי שאמרתי,‬ ‫מקביל ל-100 משכורות, סכום גבוה.‬
‫ביום שני במדיין נגייס את הסכום הזה,‬
‫ואנחנו מקווים שב…‬
‫ככל הנראה ביום שני בערב,‬ ‫או הכי מאוחר ביום שלישי,‬
‫רנה יחזור למדיין.‬
‫התובע דה גרייף לא רצה לשחרר אותי.‬
‫בסוף,‬
‫שוחררתי ב-29 בחודש, אני חושב.‬
‫וכדי להוכיח שהוא הבוס,‬ ‫הוא השאיר אותי כלוא עד האחד בחודש הבא.‬
‫יחי החופש, רנה!‬
‫זה חוק לא חוקתי.‬
‫אסור להפר את החוקה בצורה כזאת.‬
‫אז המטרה היא להבהיר קצת‬ ‫את העניין המשפטי ואת החוק הקיים.‬
‫אתה חושב שהתדמית הבינלאומית שלך נפגעה?‬
‫לא, היא אפילו השתפרה.‬
‫כי לתת את החיים שלך‬
‫ולשבת בכלא כי עשית מעשה הומניטרי‬ ‫זה לא משהו שכל אחד היה עושה.‬
‫איבדנו שנה. שנה שהילדים‬ ‫לא היו יכולים לחלוק עם אבא שלהם.‬
‫אבל הוא השתחרר.‬
‫בלתי אפשרי להסביר. אנחנו באמת שמחים מאוד‬
‫לקבל תמיכה מהעם הקולומביאני,‬ ‫שבאמת אוהב אותו.‬
‫המשפט נמשך,‬
‫ועכשיו אני כבר לא בצרות משפטיות.‬
‫נפסק שאני לא אשם.‬
‫הוא אומר שהוא בריה לא מושלמת עד כדי שלמות.‬
‫כל מה שהוביל אותו להיות מה שהוא היום‬
‫הייתה שרשרת של טעויות.‬
‫אני שמה את עצמי בנעליים שלו‬ ‫ובנסיבות בגללן הוא נכנס לכלא,‬
‫ואני אומרת, "זה אבא שלי".‬
‫אני לא חושבת שהוא היה משנה‬ ‫את החלק הזה בחיים שלו, בסיפור שלו,‬
‫כי המחווה הזאת הופכת אותו למי שהוא.‬
‫ואני יודעת שזה משהו שהוא היה עושה שוב.‬
‫עכשיו כשאתה יודע על החוק הזה,‬
‫אם היו אומרים לך,‬ ‫"היגיטה, אני זקוק לעזרתך,‬
‫"כי קרוב משפחה שלי נחטף",‬ ‫היית עושה את זה שוב?‬
‫עכשיו, כשאני יודע על החוק,‬ ‫הייתי עושה זאת שוב.‬
‫אני חושב שאם המטרה היא להציל חיים,‬ ‫להביא שמחה לבית,‬
‫אני מאמין שלא הייתי מהסס.‬
‫הוא נכנס לכלא כאדם אחד,‬
‫ויצא ממנו כשהוא בדיוק אותו אדם.‬
‫בלי להתייחס לתגובות של אנשים,‬
‫רנה היגיטה המדוכדך ממשיך להתאמן במגרש.‬
‫הוא חזר לכדורגל כאותו שחקן גדול,‬ ‫בלי חוסר ביטחון.‬
‫כן, העליבו אותו ואמרו כל מיני דברים,‬
‫אבל הוא לא הגיב. הוא אף פעם לא הגיב.‬
‫כל המשתנים היו צריכים להתחבר‬ ‫כדי שרנה לא ייסע לגביע העולם ב-94'.‬
‫ראשית, מבחינה פיזית‬ ‫היה בלתי אפשרי עבורו להגיע לרמה‬
‫אחרי תשעה חודשים בכלא.‬
‫לא היה לו איך להתאמן או להתחרות.‬
‫מן הסתם התזונה שלו‬ ‫לא הייתה תזונה של ספורטאי צמרת.‬
‫תראו מה זה החיים.‬ ‫הוא לא נוסע לגביע העולם 94', אבל באותה שנה‬
‫הוא זוכה באליפות קולומביה‬ ‫עם אתלטיקו נסיונל.‬
‫- אליפות קולומביה‬ ‫גמר 1994 -‬
‫- אתלטיקו נסיונל נגד אינדפנדיינטה מדיין -‬
‫עליתי למגרש כשיש לי מה להוכיח.‬
‫זה נתן לי הרבה יותר אומץ,‬ ‫וביטאתי את האומץ הזה במגרש.‬
‫הוא משאיר את הכדור לאלכסיס. כבוש, אלכסיס!‬
‫הוא מכניס את הכדור לרחבה. חואן קרלוס!‬
‫ועל המגרש הזה זכיתי בתואר בשנת 94'.‬
‫עבורי זה פרס גדול.‬
‫זאת מתנה שאני רוצה לחלוק עם כל החברים שלי,‬
‫עם המשפחה שלי, שסבלה הרבה.‬
‫1994 הייתה שנה מצוינת עבור רנה היגיטה,‬
‫במיוחד בספורט.‬
‫צריך לזכור שזה התואר הראשון שלו‬ ‫עם אתלטיקו נסיונל בליגה הקולומביאנית.‬
‫1995 מתחילה בצורה הרבה יותר חיובית‬
‫עבור השוער הקולומביאני, רנה היגיטה.‬
‫מה דעתך על חזרתו של רנה היגיטה‬ ‫לנבחרת הלאומית?‬
‫אני חושב שזה נורמלי.‬
‫הוא שחקן טוב, שוער שהראה עם אתלטיקו נסיונל‬
‫שהוא שוב בכושר טוב מבחינת כדורגל.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫טוב מאוד.‬
‫זה כמו להגיע למקום לא מוכר, למקום חדש,‬
‫אבל בראש אני יודע שזו דרך שכבר טיילתי בה.‬
‫לרנה היו הזדמנויות,‬
‫אבל לא במקרה,‬ ‫אלא כי פעמים רבות הוא יצר אותן.‬
‫אני מצטלם לפרסומת למשקה קל.‬
‫היה שם חלק בו אני משחק עם כמה ילדים.‬
‫אני עומד בשער,‬
‫הילד עוצר כדור על החזה ובועט בעיטת מספרת.‬
‫ופשוט נתתי מעין בעיטת מספרת הפוכה.‬
‫זה הגיע מאלוהים.‬
‫וכשעמדתי בשער,‬ ‫לפני המשחק החבר'ה היו בועטים לי,‬
‫והייתי עושה את "העקרב".‬
‫שנתיים לאחר מכן, זה היה מוכן.‬
‫ואז החלטתי,‬
‫"אני אעשה את זה."‬
‫איפה?‬
‫איפה שיבעטו לכיווני כדור מתאים.‬
‫בין אם בקסטייה…‬
‫או בוומבלי.‬
‫- לונדון‬ ‫אנגליה -‬
‫מבחינת נבחרת קולומביה,‬
‫מדובר בהופעה בינלאומית חשובה‬ ‫עבור כל אחד מהשחקנים.‬
‫- משחק ידידות בינלאומי -‬
‫- אנגליה נגד קולומביה -‬
‫כמו שרצה הגורל,‬
‫במקדש הכדורגל העולמי,‬ ‫יחד עם נבחרת קולומביה,‬
‫היה איזה ילד אנגלי‬ ‫שבעט את הכדור שהוא היה צריך.‬
‫זה היה הרגע.‬
‫והגיע כדור מושלם.‬
‫היגיטה הודף!‬
‫זה טירוף!‬
‫לא ייאמן!‬
‫אלוהים ישמור!‬
‫מהלך מדהים!‬
‫זו עשויה להיות עבירה…‬
‫חשבתי שפישלתי.‬
‫תמיד קראו לי "ליצן",‬
‫והנה, אני מוכיח שהם צדקו.‬
‫גם אל פיבה חשש שינזפו בי.‬
‫המחצית הראשונה הסתיימה,‬ ‫ואמרתי, "זה יהיה מכוער".‬
‫חיכיתי שהמאמן, בולייו, יבוא.‬
‫כשבולייו נכנס…‬
‫אני מגיע לחדר ההלבשה ואומר,‬
‫"היי, אף פעם אל תעשה לי את זה שוב,‬ ‫כי הלב שלי ירד לתחתונים.‬
‫"אתה עוד תהרוג אותי יום אחד."‬
‫אני לא יודע אם הוא צחק.‬ ‫הוא אמר, "לא אחזור על זה", משהו כזה.‬
‫זה היה מרהיב.‬ ‫אחר כך נהניתי לצפות בזה שוב ושוב.‬
‫הוא בעט את הכדור ישר לאמצע.‬
‫חשבתי, "אין בעיה".‬
‫הקוון הרים את הדגל.‬
‫כשאני עושה את "העקרב" והכדור יוצא מהרחבה,‬
‫הקוון מוריד את הדגל.‬
‫זה הפך את המהלך הזה למבריק.‬
‫"שחקו!"‬
‫המהלך לא אושר, אבל בכל מקרה,‬
‫מה שרנה היגיטה עשה עכשיו…‬
‫אני אומר שזו הייתה מלאכתו של אלוהים,‬ ‫כי זה יצא מושלם.‬
‫מי שמותיר חותם בחיים,‬
‫אבל במיוחד בספורט הזה,‬
‫הוא לא בהכרח השחקן הכי טוב,‬
‫לא בהכרח מי שהודף הכי הרבה כדורים,‬
‫לא בהכרח מי שמבקיע הכי הרבה שערים.‬
‫זה מי שעושה דברים מדהימים‬ ‫שאף אחד לא מצפה להם.‬
‫וזה היה רנה היגיטה.‬
‫ב-2009, אחרי ששיחק ב-14 קבוצות‬ ‫לאורך 23 שנים, כבש 43 שערים‬
‫וייצג את מדינתו במשך 12 שנים,‬ ‫היגיטה פורש מכדורגל מקצועני.‬
‫בסוף הוא שיחק עבור קבוצתו האהובה.‬
‫הוא לא שיחק באופן מקצועני,‬
‫אבל הוא פרש כשהוא לבוש בחולצה של נסיונל.‬
‫וכבר כמה שנים שהוא חלק‬ ‫מהצוות הטכני של אתלטיקו נסיונל.‬
‫אני רואה את כל הטוב ברנה.‬ ‫אולי יש בו דברים שאנשים לא אוהבים,‬
‫אבל אני אוהב בו הכול,‬ ‫כי רנה הוא כמו האושר שמבוגרים מרגישים‬
‫כשהילדים שלהם בסדר.‬
‫ורנה בסדר.‬
‫אף אחד לא יוכל לקחת מרנה‬ ‫את האהבה שלו לשכונה, לחברים שלו.‬
‫צעירים,‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫מה קורה, ילד? מה שלומך?‬
‫רנה אף פעם לא עוזב את השכונה.‬
‫הדבר הכי חשוב הוא החברים,‬
‫והוא לימד אותנו להיות חברים נאמנים.‬
‫נכון?‬ ‫-אתה תגרום לי לבכות.‬
‫יש לי הרבה אנקדוטות כאלה.‬ ‫"בואו נלך לאנשהו."‬
‫אבל אם רנה בא, נותנים לנו תמיכה גדולה.‬
‫הוא מבטל פגישות כדי לבוא איתנו.‬
‫רוב החברים שלי הם מהשכונה.‬
‫אלה אנשים איכותיים ואנושיים,‬ ‫אנשים שאוהבים אותי.‬
‫אני חושב שלשכוח מאיפה באת זו כפיות טובה.‬
‫העובדה שהוא אדם אותנטי‬ ‫הופכת אותו לגדול אפילו יותר.‬
‫רנה היגיטה הוא מודל לחיקוי.‬
‫אני לא אומר את זה רק כי אני הבן שלו,‬
‫אני אומר את זה גם כקולומביאני.‬
‫הוא ממוקד בשמירה על המשפחה שלו.‬ ‫המשפחה בעדיפות עליונה אצלו.‬
‫אין שום דבר מעל המשפחה שלו.‬
‫אנדרס אומר שהוא דומה מאוד לאבא שלי‬ ‫בטקס לחם הקודש הראשון שלו.‬
‫הוא צופה בהרבה קטעי וידאו של אבא,‬ ‫ואומר, "תראי את סבא!"‬
‫אני מאוד אוהב את הברווזון שלי.‬
‫אני אוהבת את רנה‬
‫בזכות מי שהוא כבן אדם.‬ ‫זו מהות שלא הייתי משנה.‬
‫הצניעות שלו.‬
‫אני חושבת שכולנו קיבלנו אותה ממנו.‬
‫והצד האנושי המפורסם הזה שלו.‬
‫אנחנו מנסים ליהנות כמה שיותר מכל יום.‬
‫הוא לא יודע מה הוא עשה‬ ‫בשבילי ובשביל המשפחה שלי.‬
‫הוא לא יכול לראות כמה זה היה גדול.‬ ‫נולדנו באותו תאריך.‬
‫זה מצירופי המקרים האלה של החיים,‬ ‫העובדה שהוא קרוב כל כך.‬
‫יש לי ילד בן עשר, שאוהב כדורגל.‬
‫הוא מכיר את הסיפור טוב יותר מכולם,‬ ‫הוא רק לא יודע מי הגיבורה.‬
‫כשהוא יהיה מספיק גדול, בוודאי שאספר לו.‬
‫מעט מאוד אנשים בעולם‬ ‫הצליחו להפוך למזוהים כל כך.‬
‫אני חושב שהוא השאיר מורשת,‬
‫ולא רק עבור המדינה שלנו,‬
‫לא רק עבור המשפחה שלו,‬
‫אלא עבור כל החברה.‬
‫היגיטה קולט את הכדור!‬
‫כששיחקנו כדורגל,‬
‫השחקן הכי גרוע או הכי שמנמן היה נשלח לשער.‬
‫רנה היגיטה העניק לתפקיד השוער גאווה ומעמד.‬
‫רנה הוא בין האגדות הכי גדולות‬ ‫בעולם הכדורגל,‬
‫ואולי הכי גדולה בכדורגל הקולומביאני.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬