Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
UVIDÍTE TÉMĚŘ PRAVDIVÝ PŘÍBĚH,
INSPIROVANÝ ŽIVOTEM GARYHO JOHNSONA.
Co tím Nietzsche myslí, když říká:
„Tajemství, jak sklidit největší plody a největší požitek z žití,
zní: žít nebezpečně!
Stavte svá města na Vesuvu! Vysílejte své lodě na neprozkoumaná moře!
Veďte válku se sobě rovnými a se sebou samými!“
Co tím má na mysli?
Kdokoli?
Sylvie.
Asi tím chce říct, že se nesmíme bát riskovat.
Musíme riskovat a vystupovat ze své komfortní zóny,
protože život je krátký.
Musíme žít vášnivě a tak, jak chceme my sami.
Na to ti odpovím třemi slovy.
Ab. So. Lutně.
To říká chlápek, co řídí Hondu Civic.
VRAH NAOKO
Vím, že můj život vypadá na první pohled jednoduše a jednotvárně.
Chlápek, co krmí ptáčky a žije sám na předměstí se svými kočkami, ale...
Já měl svůj vnitřní život rád. Byl jsem docela šťastný.
Nebo aspoň spokojený.
Jo, mimochodem, jmenuju se Gary Johnson
a posledních pár let učím psychologii a filozofii na Neworleanské univerzitě.
Ačkoli mě vždy bavilo žít ve světě otázek a myšlenek,
měl jsem talent i na elektroniku a na všechno digitální.
A přivydělával jsem si
jako tajný neworleanský policista na částečný úvazek.
Po výcviku jsem instaloval kamery, štěnice a pořizoval kvalitní nahrávky.
Většinou v případech nájemných vražd.
Co na to říct?
Hleděl jsem si svého, když se můj život vážně podivně zvrtl.
INSTALATÉŘI R.E.G.
Jasper by si měl na Craiga dávat majzla.
Několik obvinění z napadení, držení zbraní.
Čau, Gary. Právě jsme se dozvěděli, že Jasper tam nemůže.
Je suspendovanej za zmlácení těch teenagerů.
- Konečně. - Tak si říkáme, že tam půjdeš ty.
Cože?
Jak jako?
Gratuluju, Gary. Byl jsi povýšenej na nájemnýho vraha.
Domluvte se s ním na jindy.
Ještě tady není.
- Nájemný vrazi neruší první schůzku. - Prosím?
Ti neexistují. To se řídíme smyšlenými pravidly?
- Už jsi to viděl milionkrát. Dokážeš to. - Proč to neuděláš ty?
Ani omylem. Před třemi lety mě málem zabili.
Já taky nechci, aby mě málem zabili. Jasné?
Jsem civilista.
Budeme ti krýt záda. Když se to vymkne z rukou, zasáhneme.
- Čas běží. Vezmi si Jasperův odposlech. - A rychle si prolítni tohle.
To je všechno, co zatím víme, Billy.
- Cože? - Tvý krycí jméno. „Billy.“ Tak jdeme.
Bože můj, já tady zemřu.
Ti parchanti mě prostě zrušili.
Je mi to líto, Jaspere.
Claude mě poslala...
Hodně lidem nevadilo, co jsem udělal. Vzhledem k okolnostem.
Neměli s tím vůbec žádný problém.
Když si přečteš ty komenty,
dva ze tří jsou na mý straně.
To naštve.
Ať si naserou.
Čuráci. Jsem suspendovanej na 120 dní s platem. Ty krávo.
To fakt přežiju, kurvadrát. Vyrazím na ryby, vy zmrdi.
Strávím celý léto v Pensacole na Floridě.
Schválně, jak to beze mě tady zvládnou.
Proč jseš v mým autě?
Mám ti vzít mikrofon a vysílač.
Tak kdo tam půjde místo mě?
Ty?
Viď?
- Máme rozhodně lepší kandidáty. - Jo.
To teda jo.
Dává to smysl. Máš nečitelnej ksicht.
Naprosto zapomenutelnej.
Já vím.
Už delší dobu tě poslouchám. Takže asi vím, co mám říct, ale...
Máš pro mě nějaká moudra? Triky?
Jde o to, že ti to musí sežrat i s navijákem.
Maj tě za vrahouna. Tak jím prostě musíš bejt.
Nemůžeš ukázat žádnou slabost. Musíš bejt agresivní.
Dokud ti neřeknou, co chceš slyšet.
Chápu.
Ale musíš bejt v klídku.
Klídeček. Pohodička.
Potřebuju od tebe... Snažím se ti...
VOLÁ CLAUDE
Tvým úkolem je dostat ty hovada do lochu.
- Co je? - Novej Billy už musí vyrazit.
- Craig je tady. - Jasný.
Ty kráso.
První dojem děláš jen jednou. Neposer to.
Převlíkneš se, doufám.
Jsou docela pohodlný, čéče.
- Jsou fakt prodyšný. - Jo.
Jsi Billy!
Jsi zabiják!
Živíš se...
vražděním!
Špatnej stůl. Vezmi si svý krámy a sedni si.
Tak hele.
Tohle celý musí bejt založený na důvěře.
Jo, chlape.
Nekecej.
Takže...
Jak dlouho už tohle děláš?
Do toho ti je velký hovno.
- Mrkej na Garyho. - Máš pro mě prácičku.
Má přirozenej talent.
Přešel do ofenzívy.
Neznáš mě, já neznám tebe a to bude jednou
dobrá věc.
Nebudeme kámoši. Kapišto?
Chápu.
Hluboké nádechy.
Přemýšlej jako zabiják.
- Takže... - Takže...
Poměřuješ si mě.
Hodím se na to, abych odstranil tvůj problém?
Abys věděl,
dělám totéž.
Máš plnou hubu keců?
Jseš tlučhuba, co to nemyslí vážně? A pokud myslíš, nenajdeš jednou Ježíše?
Nepřemůže tě pocit viny a výčitky a nepřiznáš se ke svým hříchům?
Nesložíš se pod tím vším tlakem, Craigu?
A neukážeš prstem na mě, sakra?
Nikdy!
To nikdy, ty vole.
Abys věděl,
už to mám celý vymyšlený.
Oukej.
Tak to vyklop.
Jeden tejden makám, další mám volno.
Další úterý se mění tým v Houmě.
Od tý chvíle bude každá moje vteřina evidovaná a zdokumentovaná.
Tudíž
kdyby
se přihodilo něco zlýho,
nikdo by z toho nemohl podezřívat mě.
To nemohl bejt Craig.
Páč Craig je zrovna na ropný plošině, ne?
Celou tu dobu budu 200 kiláků daleko v tom podělaným zálivu.
Co na to říkáš?
- Dobrej plán. - Jo.
Podle mýho bude čtvrtek nebo pátek nejlepší.
To zní dobře.
Jak by sis to představoval?
Prostě...
- Vyřiď ho. - A co to přesně znamená?
Ale jdi, ty vole.
To moc dobře víš.
Prostě musí navždycky zmizet.
Co uděláš potom?
Jak to myslíš?
- Půjdeš na pohřeb? - Na pohřeb?
V ideálním světě
by žádnej pohřeb nemusel bejt, ne?
Takže pohřeb nebude?
Kámo, soráč, ale...
- A do prčic. - Mluvíme tady vůbec o tom samým?
Vymklo se mu to z ruky. Vrať se zpátky do sedla, Gary.
Protože
to zní, jako že mluvíš o likvidaci těla.
A to je pro mě riskantnější.
Chápu. Jasný.
Falešná sebevražda, zpackaná loupež, to je hned.
Ale s tělem budu muset strávit hromadu času, aby ho nikdo nenašel.
Aha.
Čistě ze zvědavosti...
Jak to děláš?
Tak jo, prozradím ti pár tajemství.
- Jo. - Dělám to různě.
Ale v tomhle případě to vážně nebudu dělat v rukavičkách.
Odstraním hlavu od těla a provedu něco, čemu říkám Bayou pohřeb.
Znáš vesnici Bayou Gauche?
Si piš.
Moje rodina tam má pozemek.
Pozdě v noci tam nepozorovaně připluju
a zase odpluju na malým člunu.
Zbytek zařídí aligátoři.
Mluvíme tady o těle,
nebo o hlavě?
O těle.
Hlava...
To je úplně jiná písnička.
Hlava znamená zuby.
A zuby jsou zatracenej problém.
Dentální záznamy, co?
Oukej.
Co s nima uděláš?
No, najdu si místo někde v prdelákově,
strčím do tý huby dynamit...
Žádný zuby.
- Žádnej problém. - Prostě tu kebuli vyhodíš do vzduchu.
No ty krávo.
Hustý.
Hele, a co otisky prstů?
Jsou trošku jako zuby, ne? Podle nich tu mrtvolu identifikujou.
S tím děláš co?
Vidím, že ti to pálí, což je dobře.
Kdyby našli bezhlavý tělo, co ještě nesežrala zvěř,
což se mi ještě nestalo, tak jo,
prsty by už byly fuč.
Už bych je odstranil a postupně se jich zbavil.
Asi to zní divně,
ale mám svůj rituál.
Vydělím počet kiláků počtem prstů.
Když jedu za klientem, což bude tentokrát 80 kiláků...
Stáhnu okýnko a jednou za osm kiláků jeden vyhodím.
Prostě vyhodíš prsty oknem.
To mě poser, ty vole.
- Ty jseš fakt profík, co? - Jo.
A mimochodem.
Nevedu žádnou zasranou charitu.
- Máš ty prachy? - No jo, do prdele. Samozřejmě.
Mám 2 500 doláčů v hotovosti a...
Těch zbylejch 2 500 ti dám až potom, ne?
Super.
Teď potřebuju tvý finální potvrzení.
Uzavíráme spolu kontrakt, ze kterýho se už za tejden nevyvážeš.
Teď hned se mi podívej do očí a řekni mi, co přesně chceš.
Klídek.
Myslel jsem, že jsme se na tom už dohodli, ale jo.
Chci, abys toho chlápka odkrágloval.
Jakýmkoli způsobem budeš chtít.
- Máme ho. - Já to věděla.
Ozvu se ti.
Něco ti povím, čéče.
- Máš fakt hustej džob. - To jo.
Až mě příště uvidíš, budeš mít zbrusu novej život.
Asi jo.
- Ani hnout! Ruce vzhůru! - Seberte ho!
- Co to kurva je? - Ruce!
- Ukaž mi ruce. - Co jsem udělal? Kurva! Dejte ty pracky...
Máte právo nevypovídat. Co řeknete, může být u soudu použito proti vám.
Máte právo na obhájce. Případně vám ho přidělí soud.
Rozumíte těmto právům? Tak rozumíte?
Rozumím akorát tomu, že by sis měl políbit řiť.
Dostals ho. Dobrá práce.
Čus!
Učiněnej Daniel Day-Lewis! Máš ho se vším všudy.
Dostal jsi z něj prachy a všechno ti vyslepičil.
- Byl jsem dobrej? - Jo!
Dostals ho! Výborně, Gary.
To šlo jako po drátkách. Kým jsi tam uvnitř byl?
To nevím.
A je to. Právě jsi někomu zachránil život. Jak se cítíš?
Cítím se skvěle.
Vážně skvěle.
Vrátíš mi kalhoty?
Jo.
Vy dva jste fakt divný.
Gary,
má tvoje rodina fakt pozemek u zátoky?
Ne, to jsem si vymyslel.
Několikrát jsem tam pozoroval ptáky.
- Ptáky? - Jo.
Nepovídej.
Jednou jsem tam viděl tři datly chocholaté najednou.
- Chocholaté? - Jo.
Byli obrovští a nádherní.
Vypadali jako pterodaktylové.
Vlastně jsou příbuzní nepolapitelného datla knížecího.
Ten byl údajně spatřen v roce 2005. Poprvé za víc než 100 let.
Vyvolal rozruch. Má se za to, že vyhynul.
Někteří lidé si ale myslí, že se jen úspěšně naučil vyhýbat lidem.
Nezapneš klimošku, Phile?
POLICIE
No, to se ti povedlo, Gary.
Jo.
- Mějte se. - Ježkovy voči.
Čau.
- Myslíš, že ví, že byl vtipnej? - Ne.
S Garym jeden nikdy neví.
To s tím vyhazováním prstů z okna...
- Kdo si něco takovýho vymyslí? - Tak specificky zvrácenýho.
Našli jsme našeho novýho zabijáka. Aspoň dokud se nevrátí Jasper.
Těch 120 dní je moc krátká doba.
Jo, protože Jasper je hajzl.
Lidé bývají téměř až zklamaní, když zjistí, že nájemní vrazi neexistují.
Mají představu, že si takové jedince
můžete najmout na odstranění vztahových problémů
nebo kvůli nějakému finančnímu problému nebo na obvyklou kombinaci obojího.
Je to popkulturní fantazie.
Ale protože jsou už 50 let v každé knize, filmu a seriálu,
nikdo vám neuvěří, že jejich existence je pouhým mýtem.
Mou prací nebylo tuto fantazii lidem vyvracet, ale spíš jim tu fantazii ukázat.
Tuto část své práce jsem bral opravdu vážně.
Ačkoli bych se nikdy nerozohnil natolik,
abych chtěl pro něco zabíjet nebo umírat, asi jsem se na to perfektně hodil.
Na mou novou práci mě totiž připravil můj hlavní zájem:
odvěké tajemství lidského vědomí a chování.
Takže
číslo na vás mi dal
kamarád.
Prej bysme se měli sejít.
Asi budete mít neobvyklej druh schopností jako ve filmech.
POLŠTÁŘ MÁM POD BOUCHAČKAMA
Krucinál.
Ještě jsem vám měl říct něco.
AŤ ŽIJE GRILMASTER
Jako...
určitě vám je jasný, co vám tady naznačuju.
Prostě mi zavolejte zpátky.
Jmenuju se Walt.
Jakej je ten koláč?
Koláč je vždycky dobrej.
Bezvadný.
Tak...
Co teď?
Fascinují a udivují mě lidé, kteří si myslí, že chlápek, kterého sotva znají,
bude pro těch pár peněz riskovat trest smrti,
aby jim pomohl s nějakým šíleným vražedným plánem.
Tu naivitu a vášeň jim skoro závidím.
Je jedno, po kom budete chtít kontakt na nájemného vraha.
Hledám někoho,
kdo by mi helfnul s problémem, kterej teď musím řešit.
Říkám si, že bys někoho takovýho mohla znát.
Můžu se poptat.
Super.
Nevím, jak moc vážně to myslel, ale byl zatraceně podezřelej.
Bála jsem se.
Většinou se o tom dozví policie.
Ta jim dá číslo na mě.
Musíte pořádně ohnout jazyk nahoru. R.
Došlo mi, že ne každý fantazíruje o tom stejném zabijákovi.
Zjistil jsem, že přizpůsobit nájemného vraha konkrétnímu klientovi
bylo mnohem účinnější.
A měl jsem talent na to, být tím, koho potřebovali.
Brzo nám vyjde album. Všechno to drama, co z toho vzejde, pro nás bude skvělý.
Furt se hádá s jedním týpkem, co si říká Rob49.
Je to fakt zkurvenej gangster. Všem určitě docvakne, že to udělal von.
Hlavně musím vypadnout z města.
- Stačí, když splníš... - Chlape.
Nepotřebuju znát tvý důvody ani tvůj podělanej byznys.
- Dej mi to jméno a love. - Jdeš rovnou k věci, tak se mi to líbí.
Než se se mnou potkali, většinou byli už pevně rozhodnutí.
Už překročili pomyslný Rubikon a potřebovali ujistit,
že jejich nejtemnější touhy jsou správné.
Vejděte tam bočním vchodem, co je u bazénu.
Nejsou tam kamery.
Paninko, vy teda máte
pořádnej barák.
A nedovolím, aby mi ho ten zmrd vzal.
Udělejte svou část.
A já udělám tu svou.
Rozkaz, paninko.
Až s ním bude amen,
v tom obřím baráku budu úplně sama samotinká.
- V obřím baráku? - V obřím baráku.
Lidem z vyšší společnosti jsem účtoval víc, aby to bylo realističtější.
Ale jakákoli platba byla důkazem, takže jsem si bral, co mi mohli dát.
Moc to není, ale dám vám i tyhle.
Vážně chceš zabít svou mámu, Monte?
Jseš ještě dítě.
Uděláš ze sebe sirotka.
O to mi přesně jde.
Chtěl jsem znát váš názor?
Oddělejte tu svini.
A tomuhle budoucímu školnímu střelci nakonec udělili podmíněný trest.
Jasný, šéfe.
Moji rádoby zaměstnavatelé byli nejrůznější.
Rovnoměrně rozděleni mezi muže a ženy, mladé a staré, bohaté a chudé.
Jsem pro sebevraždu.
Ta mi přijde jednoduchá.
Že?
Kéž by.
Ale levák se nezastřelí pravačkou.
Člověk, co se bojí výšek, neskočí z výšky.
Smyčka se dobře neuváže
sama od sebe.
Lidé se sebevražednými sklony to chtějí rychle ukončit. Nechtějí nic vysvětlovat.
A já taky ne.
Překvapte mě.
Tak se mi to líbí.
Před časem jsem nahlásila, že to nemá v hlavě v pořádku.
Popsala jsem ho jako sebevraha, takže se tomu nebude nikdo divit.
Pak jeho doktory zažaluju za zanedbání péče.
Vy být chytrá dáma.
Podřezejte mu zápěstí
a pak ho držte, dokud nevykrvácí.
Vaše přání mi být rozkazem.
Vykrvácení je prej bezbolestnej způsob, jak umřít.
Heleďte,
sice u sebe nemám tolik prachů, kolik jste chtěl,
ale mám pro vás něco, co má ještě větší cenu.
Koukejte.
Dám vám tenhle člun.
Ale v Louisianě ho neprodáte, páč naň byla uplatněná pojistná událost.
Odvezte ho do východního Texasu, Beaumontu nebo Port Arthuru.
- Na tuty za něj dostanete 6 000 doláčů. - Motorový člun.
Jako Miami Vice.
Jo. Jako Miami Vice.
Věřte mi, že se k tomu všemu nakonec dostaneme.
Ale napřed vám
položím jednu otázku, protože se tomu budeme v tomto semestru hodně věnovat.
Těm konceptům osobnosti, ega a vědomí.
Má prostá otázka tudíž zní:
Kdo z vás myslí, že sám sebe zná?
Kdo z vás si je sám sebou jistý?
Copak se neznáte?
Jistěže znáte.
Celá vaše osobnost vychází z vašeho ega. Nemá na výběr.
Jinak by nepřežila. Ale v tomto semestru se to budeme snažit zpochybnit.
Co když je vaše ego
pouhou konstrukcí?
Iluzí, hrou, rolí, kterou hrajete tak dlouho, že ani nevíte, kdy jste začali?
Vždy zabolí, když má vaše ex dítě s někým jiným.
Uvidíme.
Docela dobrá třída.
Vím, že spousta lidí své ex nenávidí, ale Alicia byla asi má nejlepší kamarádka.
Nebo mě aspoň nejlíp znala.
Jestli je ego pouhým konstruktem a je to jen role,
můžou se lidi změnit?
Jo.
V mezích našich vymezených bodů. Takže vlastně moc ne.
Jo, tím jsem si nebyla nikdy jistá.
Podle spousty nových studií a dat se změnit můžeme.
Pouč mě.
Teď hodně čtu o tom, jak vědci zjišťují,
že lidé můžou změnit svou osobnost i v dospělosti.
A s mnoha klienty na tom pracuju.
Dobrá. Definuj změnu.
Tak jo.
Pět rysů osobnosti. Komunikativnost, otevřenost novým zážitkům,
emoční stabilita, vstřícnost a svědomitost.
- Všechny lze během pár měsíců změnit. - V jakém smyslu?
Tu danou vlastnost si musíš přisvojit, ne na ni jen myslet.
Jde o princip „jako by“. Chováš se, jako bys byl tím, kým chceš být.
A pak možná brzo zjistíš, že tím někým skutečně jsi.
A kam přesně zmizí
tvé staré já?
Je pořád v tobě, jen ustoupí do pozadí.
A to nové já vystoupí do popředí.
To jsi neměla pár dekád, abys počkala, než se změním?
Inu...
Jestli tě něco zajímalo nejmíň, pak to byla jakákoli změna.
Akceptoval jsem, že normální vztah mi není souzený.
To neříkej. Co je normální?
Podívej se na to takhle. Každý je aspoň trochu magor.
Najdi někoho, kdo je magor způsobem, který se ti líbí.
Nebo někoho, kdo je podobný magor jako ty sám. To je jiný druh přežití.
Na který potřebuješ dalšího člověka.
Dobře.
Když je řeč o magorech, myslela jsem, že pro policii
děláš jen technika.
- Teď jako v utajení zabraňuješ vraždám? - Jo.
To jsem já.
- To musí být vážně divné. - Nechci přestat učit.
V tom utajení provádím terénní výzkum.
Jak to myslíš?
Neuvěřila bys, s jakou částí lidstva se stýkám.
A často
vidím, jak se láska zvrhne v nenávist a...
Vražda je nejlepší řešení.
Páni. Myslím, že jsi mě nikdy nechtěl
zabít, když jsme byli svoji.
- To zní, jako by to bylo špatně. - Ne, jen menší postřeh.
Tuším, že abys mohl někoho zabít, musíš být schopný neuvěřitelné vášně.
- Já jsem přece vášně schopný. - Pro určité věci. Rozhodně.
Měl bys někoho vídat.
Myslíš terapeuta?
Ne, myslím nějakou ženu. Víš, jak to myslím.
Společnost mi dělá Id a Ego.
Tak jo. Potřebuješ ženskou a terapeuta.
Říkám vám, že plýtváte mejma schopnostma.
Jaspere, nebýt policejních odborů, neměl bys teď ani práci.
Jasný. Ale když jsem teď zpátky,
chci zpátky svůj džob. Jsem na něj přece kvalifikovanej.
Byl jsi suspendovaný, tak to nevíš. Ale Garymu se daří.
Má vysokou míru úspěšnosti a upřímně je lepší herec než ty.
No věříš tomu, Gary?
Myslíte, že to je pravda?
Čísla nelžou.
Nelíbí se ti tvoje pozice? Tak já ti najdu něco u dopravní policie.
Krucinál. To tady rovnou můžu mejt hajzly, seržante. To bych přece zvládnul.
Jelikož se teď chováš jako blbec, řeknu ti to napřímo.
Snažíme se tě schovat, chápeš?
- „Kdo to mlátí ty puberťáky?“ - Oprávněně.
Na rozdíl od devíti milionů diváků, co to viděli, jsi asi zapomněl.
Veřejnost je naštvaná. Nechceme, aby se nám pletla do práce.
Tudíž
se řiď mou radou.
Prokaž sobě i nám laskavost.
Drž se při zemi, a hlavně drž zobák. Dokážeš to?
Ještě něco?
Její matka byla Miss města Del Rio.
Po hurikánu Katrina se přestěhovali sem.
Rodiče rozvedení, s otcem se nevídá.
Chvíli pracovala jako kadeřnice a letuška.
Je provdaná za Raye Masterse. Pracuje v těžební firmě jeho rodiny.
A pak...
Nic.
Čistý trestní rejstřík.
Několik stížností na domácí násilí, žádné zatčení.
No, Madison...
Kdo je tvůj zabiják?
RESTAURACE POTĚŠENÍ
Jakej je ten koláč?
Koláč je vždycky dobrej.
Ron.
Madison.
Povězte mi, Madison, čím se živíte.
- Jsem oddaná manželka. - Zjevně.
Předpokládám, že kvůli tomu tady jsme.
Abych vám odpověděla,
nedovolí mi pracovat.
Nedovolí mi vůbec nic.
Můžu si dát kousek toho koláče?
Jasně.
Nutí mě držet stupidní dietu.
To je výborný.
Je rozkošnej.
Máte rád psy?
Vypadám, že mám rád kočky?
Já kočkám nikdy nepřišla na chuť.
Jsou děsivý.
Vážně?
Jo, kvůli všem těm historkám.
Jakým historkám?
O žárlivých kočkách, co udusily děti a podobně.
Já...
Vy znáte někoho, kdo přišel o dítě kvůli vražedný žárlivý kočce?
Jenom abych věděl.
- Osobně ne. - Oukej.
Ale slyšela jsem to od hromady lidí.
Tak to jo. Musíme to prošetřit.
- Souhlasím. - Detektive.
Sejmuli jsme z oběti otisky tlapek?
Ne, ale už máme tlupu podezřelých.
To určitě nebylo snadný.
Učiněná kočkastrofa.
Co?
Jste dobrá.
Vy taky.
Čím se živíte vy?
- Promiňte, zapomněla jsem. - To nic.
Musí to být...
náročný.
Je.
Nemůžu uvěřit, že to fakt dělám.
Jste v dobrých rukou.
Jak tohle normálně probíhá?
- Jak chcete, aby to probíhalo? - Nevím.
Ale jsem strachy bez sebe.
Proč?
Je to zlej člověk.
Nevíte, koho jsem si vzala. A je to pořád horší a horší.
Rozumím.
Vždycky jste věděl, že chcete být...
- Můj dětskej sen to zrovna nebyl. - Přemýšlíte o tom někdy?
Jaký by to bylo dělat něco jinýho?
Kdybyste si zvolil jinou cestu?
Nad věcma moc nepřemýšlím. Nejsem sentimentální typ.
Jo. Všichni něčeho litujeme.
Ve svý profesi si nemůžu dovolit takhle uvažovat.
Kéž bych to taky dokázala.
Ale mám pocit, že jsem ve vězení. A že v něm umřu.
Ale neumřu ve vězení.
Protože co když přijít sem a potkat se s váma bylo
to nejlepší rozhodnutí, co jsem pro sebe kdy udělala?
Omluvte mě.
Sakra.
Volá mi.
Už musím. Ale mám pro vás...
Můžu vám něco navrhnout?
Nic z toho nebudu mít.
Technicky vzato si teď dávám padáka.
Prokažte svýmu budoucímu já,
který si zaslouží šťastnej a spokojenej život,
velkou laskavost, dokud to pořád jde.
Vezměte si to a začněte novej život.
Hned teď. Nevracejte se domů.
Kdybyste cokoli potřebovala
nebo změnila názor,
máte moje číslo.
VOLÁ NEWORLEANSKÁ POLICIE
- Prosím? - To jseš teď zatracenej životní kouč?
Vážně jsem to právě slyšel a viděl?
- To se mi snad zdá. - Co?
- „Co?“ Zaprvý jsi ji měl dostat. - „Chci bejt váš terapeut?“
Není vražedkyně. Jenom si musí dát svůj život dohromady.
Sloužím všeobecnému veřejnému zájmu.
Veřejnýmu zájmu? Tohle byla jedna z nejmíň profesionálních věcí,
co jsem kdy viděl.
Vidíte? Tohle se stane, když to dáte amatérovi.
- Ale no tak. Vyhnul jsem se navádění... - Ne, to má rozhodnout porota.
- Máš je dostat do vazby. - Klidně se můžeme dohadovat.
- Ale tím to hasne. - Všimli jste si, jak byla hezká?
- To s tím určitě nemělo co dělat. - To se už nikdy nedozvíme.
Protože tenhle pošuk ji nechal jít, než se stačila ke všemu přiznat.
Řekněme, že to mělo nečekaný vyústění.
A přesně tak to sepíšu.
Fajn.
Brzo ahoj, Gary.
- Dobře. - Čau, Gary.
Čau.
HLASITOST
Šmankote, ten to teda dal Garymu sežrat.
Tohle jsem už zažil.
Na hřiště přijde za hvězdu náhradník
a je mnohem lepší.
Vím, že tohle se mu zrovna nepovedlo, ale... Jaký použil jméno?
- Ron. - Ron je fakt hustej.
Je jako bílej Idris Elba.
S tím týpkem bych milerád zašel na pivko. A teď nemluvím o Garym.
S Ronem bych se ožrala do němoty.
Šňupal bych s ním po cestě do Vegas sníh.
Vytrhla bych si nitroděložní tělísko.
Garymu bych nepůjčil ani brčko.
Protože Gary tam dole má brčko. Ale Ron tam má pořádnou kládu.
Zní to, že chceš taky ojet Rona.
Klidně si s ním užiju po tobě.
Když to bude Ron.
Celé toto stíhání je pouhou snahou,
jak na někoho potají nastražit past.
A tenhle muž
je ten největší podvodník a manipulátor široko daleko.
Tenhle Gary Johnson není lidská bytost.
Protože lidská bytost v sobě má nějakou lidskost.
Empatii.
Lidská bytost vám ve chvíli slabosti pomůže.
Gary Johnson využívá slabých lidí.
A co se týče právních postupů,
je to, jako by tento tajný démon
používal samopal AR-15
na zabití komára.
Na tohle jsem si dávno zvyknul.
Zatímco já předložil tunu nezvratných důkazů, jim zbývá jediné.
Udělat ze mě padoucha.
Chápu, že pouze dělají svou práci, ale osobní útok je pořád osobní útok.
A úplně to nechci poslouchat.
My, porotci, jsme shledali obžalovaného vinným.
Ale lidé mě nikdy nepřestanou udivovat. Proto se často dělo tohle.
Odpustil jsem jí a ona mně. Krucinál, vždyť já udělal mnohem horší věci.
Podle mě si zaslouží druhou šanci.
Pak většinou následovalo tohle.
Vzhledem ke všem důkazům a vyslechnutým svědectvím
shledáváme obžalovanou nevinnou.
Gratuluju, Tammy!
Jejich láska možná nebyla perfektní, ale za něco stála.
To máte recht.
Právní systém v týhle zemi stojí fakt...
Teď!
...za úplnou vyližprdel.
- Tady máte. - Ne. Vy potřebujete trénink mnohem víc.
No tak jo.
Se nedivte, že pak někdo vezme zákon do vlastních rukou.
V jednu věc fakt věřím.
- A v co? - V osobní spravedlnost.
Když náš prohnilej soudní systém selže.
- Když to uděláme a uděláme to správně... - Jo.
...dočkáte se osobní spravedlnosti.
- Tu nespravedlnost si nenecháte líbit. - To ani náhodou, hergot.
Teď!
- Přesně tahle Amerika mi chybí. - Amen.
Heleďte. Na vraždu člověka potřebujete tři věci.
Jo.
- Bouchačku. - Jo.
Kulky. A pořádný koule.
A nic z toho mi ani náhodou nechybí.
Do prdele, Tannere.
Teď!
Tak se mi to přesně líbí.
ŽÁDNEJ NÁTLAK, ALE TOHLE BY SE TI MOHLO LÍBIT
ZACHRAŇTE TLAPKY!
Tuhle hranici bych samozřejmě nikdy nepřekročil. Jsem profesionál.
Ale technicky vzato nenapsala mně. Napsala Ronovi.
Psy moc nemusím. Vlastně jsem na ně nejspíš alergický.
Fyzicky i emočně. Jsou až moc závislí na lidech.
Podbízejí se tomu, kdo drží maso.
Ale...
Všichni jsme nakonec bezpáteřní.
Žadoníme o víc a ztrapňujeme se, abychom dostali zbytky druhých.
Psi jenom nemají potřebu se za to omlouvat.
Kámo.
Dorazil jsi.
A já myslela, že štěňata tady miluju já.
Já si jenom vykloktal pusu místo ústní vodou barbecue omáčkou.
A teď se mě nemůžou nabažit.
- Jsem ráda, že jsi tady. - A já, že jsi mě pozvala.
Tak jak se máš?
Moc dobře.
- Spíš mě zajímá, jak se máš ty. - Skvěle. Jo, mám se moc fajn.
Skoro hned jsem odešla. Mám svůj vlastní dům ve čtvrti St. Roch.
Není sice nic moc, ale je můj. Takže ho zbožňuju.
Budu se rozvádět.
- Ty jo. - Jo.
Prostě se nesmíš bát udělat první krok.
Mám z tebe vážně radost.
Po tý tvý zprávě jsem si říkal,
jestli mě tady budeš chtít znovu zaměstnat.
Ne. Jenom to ne. Bože.
Ta šílená chvilka je už minulostí.
Nový já, novej život. A on je...
A podívej na sebe.
- Líbí se ti můj účes? - Moc ti sekne.
Jemu se nelíbil. Neměl rád psy ani minisukně. Takže víš ty co?
Doháním ztracenej čas.
Mám fakt radost, že se ti takhle daří.
Děkuju ti.
Ne, vážně ti moc děkuju.
Nechci znít nějak divně, ale bez tebe bych to nedokázala. Tak. A je to venku.
Ve svým oboru poděkování zrovna často neslyším.
Jo, to je asi pravda.
Madison.
Máme menší problém s pejsky. Hnědej kód.
- Ahoj. - Ahoj.
Rone, Jill.
Jill, Ron.
- Těší mě. Nepotřebujete pomoc? - Ne, to je dobrý. V pohodě?
V naprostý.
- Mám tady práci. - Tak jo.
No ty kráso.
Hodím to daleko!
Běžte!
To je ono!
Ne.
Ne, nevěřím tomu.
- A čemu? - Nejsi nájemnej zabiják.
To nejde. Mazlil ses se štěňátkama. Hrál sis s dětma.
Otevřel jsi mi každý dveře.
A přesto zabíjíš lidi pro peníze?
Galantnost je mrtvá, ale já ji nezabil.
Zkusila jsem si tě najít a nic. Jako bys vůbec neexistoval.
Jsem jenom tvoje fantazie.
Tak jo.
To se ještě uvidí.
Kolik?
Nechci to... Vlastně to chci vědět.
Džentlmen může zabíjet, ale musí o tom mlčet?
- Aby bylo jasno, lidi mám moc rád. - A přesto je zabíjíš.
Ne náhodně.
Vždycky za nějakým účelem. Abych někoho ochránil.
A nenech se mýlit. Některý lidi je potřeba zabít.
Nebo ne?
Jo.
Jakej je největší rozdíl mezi...
Mezi tvým skutečným já a tvým povoláním?
Moje skutečný já je někdo, kdo má vážně rád lidi.
Rád se bavím. Ale...
Abych byl v práci co nejefektivnější, musím bejt vlk samotář.
Nikdy na sebe nesmím upoutat pozornost.
Nesmí si pamatovat můj obličej. Musím dát správný dýško.
Nechci bejt vtaženej do zapamatováníhodnejch konverzací.
Proto řídím Hondu Civic.
Chci, aby to vypadalo, že neexistuju.
Já nevím. To je moje profesionální stránka.
Řekni mi víc o svý neprofesionální stránce.
Řekl bych,
že bejt tady teď s tebou je zatraceně neprofesionální, ale co naplat.
Fajn. Nechci, abys byl moc profesionální.
A jakýho mě chceš?
Co?
Bojíš se mě?
Ne.
- Bojíš se ty mě? - Měla bych se bát?
To záleží na tvých úmyslech.
Tak jo.
Chceš o mně vědět všechno. Teď je řada na mně.
Víš všechno, co je třeba.
Skutečně?
Prý jsem dřív nebyl dobrý milenec, protože až moc přemýšlím.
Při výjimečném sexu totiž nesmíte myslet. Musíte se u něj živočišně odvázat.
Ron byl fajn.
Žádný myslitel. Muž činu.
Nevím, jestli jsem byl lepší než Ron,
nebo jestli to bylo tím elektrickým nábojem, co námi procházel.
Ve své hlavě se milovala s někým, kdo zavraždil hromadu lidí.
A já se miloval se ženou, která by byla schopná zabít svého milence.
Nejsem na to pyšný, ale zjevně to pozvedlo můj výkon.
Už jsem vážně dlouho nebyla s nikým jiným.
- Můžu ti něco říct? - Co?
Tohle je zábava.
Souhlasím.
Tohle se mi líbí.
My dva.
Jo.
Hele, naprosto upřímný varování.
Měl jsem pár holek. To dřívější manželství.
Vzhledem ke svý práci mám obvykle docela problém
udržet si to, co by většina lidí považovala za normální vztah.
Na normálnost kašlu.
Amen.
Chceš mě znovu vidět?
Jo.
Ale...
- Je to trochu komplikovaný, ne? - Nemusí být.
- Tohle je špatnej nápad. - To asi je.
- Například nikdy nemůžeme jít ke mně. - Dobře. To ani nechci.
Nikdy ti nemůžu říct, kde zrovna jsem.
Kdyby mě někdo sledoval, zatáhnu tě do toho.
Uvidím tě, až tě uvidím.
Nemůžeme o sobě moc vědět.
Nemůžu nic vědět o tobě a ty o mně.
Co chceš říct jako další? „Nezabouchni se do mě?“
Vím, co tohle je.
Nechci vědět, kde bydlíš
ani co zrovna budeš dělat.
Kdykoli budeme chtít, potkáme se tady. Na ničem mimo tohle místo nezáleží.
- Tak dobře. - Tak dobře.
- Souhlasíme s podmínkama? - Kde se mám podepsat?
Ještě někde jinde?
Sem napiš iniciály.
A ještě někam?
Musíme se ujistit, že je tahle smlouva neprůstřelná.
Freudovy koncepty idu a superega
jsou podle Junga v neustálém vzájemném konfliktu.
Superego
je naše svědomí, které nás odměňuje za správné chování,
dodržování společenských norem a morálních standardů.
Zatímco id...
Jako lidé máme primitivní touhy a instinkty.
Pudy, které se řídí výhradně honbou za potěšením
a ignorují následky.
A ego
je prostředníkem, můstkem mezi instinktem a logikou.
Právem a bezprávím.
Věčně se snaží maximalizovat slast a přitom minimalizovat náklady.
FAKULTY GEOLOGIE A PSYCHOLOGIE
Vítejte na letu aerolinek Madison.
- Kam letíme? - Někam do tropů. Kde se zpotíte.
Následujte mě na horní palubu.
Tomu říkám první třída.
Pane, odepněte si pásek, prosím.
Je to pro vaši bezpečnost.
Očekáváme silné turbulence.
Připravte se na pořádný náraz.
Vím, že jsme se dohodli, že o tomhle nebudeme mluvit.
A nemusíš odpovídat, jestli nechceš, ale...
Jak to děláš, aniž by tě chytli?
Musíš být chytrá.
Precizní.
Musíš dobře vědět, co budou hledat.
Špinavý tajemství je, že většina vražd se nevyřeší. Obzvlášť tady.
Můj postup je, že to provedu někde, kde to můžu mít pod kontrolou.
A pak přesunu tělo na nějaký chaotičtější místo.
- Nenaděláš při tom nepořádek? - Jo. Když nejsi chytrá.
Rychle, kam bys mě střelila?
Ne, níž.
Níž.
Ní... Tak jo.
Do srdce.
Když mě střelíš do hlavy nebo do krku,
krev nemá na výběr a musí vystříknout ven.
A pak vznikne krvavej nepořádek.
Lidi jsou jenom obrovský vaky s krví.
Ale máme krásnou velkou hrudní dutinu, která veškerou krev zadrží uvnitř.
Pak můžeš to tělo přesunout,
naaranžovat ho a vyprávět příběh, kterej chceš, aby objevili.
Vždycky jsem se styděl chodit do dramaťáku.
Místo toho jsem si našel vlastní jeviště.
A každé zatčení bylo jako potlesk ve stoje.
Uvědomte si, že už nebude cesty zpět.
Je to vážná věc.
Když si vezmu tu obálku a odejdu,
zítra touto dobou bude její hlava v igelitce ze supermarketu.
Zbytek sežerou prasata ve městečku Opelousas.
Řekněte mi to naprosto jasně.
Skutečně to chcete?
Chodím s jednou ženskou. Používá seznamovací aplikace.
Hledá si dalšího přítele.
Roztahuje nohy manažerovi restaurace Piccadilly a chce mi všechno vzít.
Nevím, jak to funguje u vás,
ale tady nemůžeš jen tak někomu vzít telku, psa a člun.
Ani omylem, Téčko.
Zabij tu děvku.
Bude mi potěšením.
Vaše ctihodnosti,
psychopatický predátor bude pro společnost vždy představovat hrozbu.
Na druhou stranu u člověka, který jednou spáchá zločin z vášně,
z hnutí mysli, jak se právně říká,
nehrozí, že by to udělal znovu, o nic víc, než u kohokoli jiného.
V tomto případě bych charakterizoval
pouhý úmysl vyhovět žádosti o vraždu,
ačkoli se nakonec nikomu nic nestalo, jako druh „hnutí mysli“.
Na rozdíl od pokusu o promyšlenou vraždu.
- Námitka! - Zamítá se.
Uvítala bych nějaký dotaz.
Pane Johnsone, předtím jste vypověděl,
že jste měl pocit, že šlo o promyšlený čin.
Tím jste měl na mysli, že bylo promyšlené to,
jak jste to zosnoval a přiměl ho k vražednému plánu?
Na naší schůzce nebylo nic náhlého ani impulzivního.
Jeho úmysl byl jasný. Plán detailní.
Pokud nešlo o nátlak, proč jste si o něm něco zjišťoval?
Proč ty kostýmy? Proč ty převleky?
Jistě, můj klient se ocitl v kompromitující situaci,
ale položím vám otázku, pane Johnsone. Proč jste v této situaci vy?
- Námitka, ctihodnosti! - Vyhovuje se.
Co za těmi kostýmy schováváte? Koho se snažíte obelstít?
Co by udělal Ron?
Námitka. Obhajoba napadá svědka.
Mou prací není analyzovat tu schůzku, ale chovat se, jak můj klient očekává.
Dotvořit obraz, který si už vytvořil ve své hlavě.
Tady nikdo druhou šanci nedostane.
- Mám něco, s čím si můžeme hrát. - To se mi líbí.
- Co tam máš? - Vyber si stranu.
- Levá. - Prohrál jsi.
A do prdele.
Na co to máš?
Na co myslíš? Jsem žena a bydlím tady sama.
Mám to na svou ochranu. Všechny ty řeči o vraždách mě vyděsily.
Oukej.
Věř mi, díky tomu nebudeš v bezpečí.
Máš taky zbraň.
To je něco jinýho. Jsem profesionál.
Ukážeš mi, jak se používá, nebo ne?
Teď?
Copak nemáme smlouvu?
Na ničem kromě tohohle místa nezáleží?
Jednou budeme muset naše hnízdečko lásky opustit.
Nebo ne?
Musíme?
Fajn, jsem příšerná.
- Snad to ty terče přežijou. - Proč je to tak těžký?
- Stačí trénovat. - Proč mi to neukážeš, frajere?
Tahle vzdálenost je pro sváteční střelce, turisty...
Moje obvyklá vzdálenost.
Počkej, poslouchej mě.
- Měsíc řídí příliv a odliv, ne? - Jo.
A my jsme hlavně z vody. Copak nás úplněk taky neovlivní?
Přemýšlej o tom.
To přece vůbec nedává smysl.
- Ne, dává. - Ne, nedává.
Fáze Měsíce nemají nic společného s gravitací, ale se stíny.
Fáze znamená, kolik slunečního světla blokuje Země Měsíci.
Gravitační vztah mezi Měsícem a Zemí, těmito dvěma planetárními tělesy, je daný.
To, jak vypadá Měsíc, se sice mění, ale na Zemi se nemění vůbec nic.
Nevěděla jsem, že jsem na rande s astrofyzikem deGrasse Tysonem, sakra.
Nesmíš vědět, co přijde dalšího.
- Pojď tancovat, bělochu. - Jo.
KLUB VIRGO'S
Padáme odsud, ty vole.
- Rayi. - Ne, počkej.
- Madison? - Do hajzlu.
- Volal jsem ti. - Rayi, prosím tě.
Asi jsi měla plný ruce práce.
Kdo to kurva je?
Jsem její přítel.
- Vážně? Já jsem její manžel. - Můžeme se chovat...
Jak se máme chovat? To by mě zajímalo, Maddy.
- Přátelsky? - Těšilo mě.
Mě taky, příteli!
Jseš ubohá, Madison!
- Víš ty co? Ne. - Rayi!
Ne, ještě jsem neskončil. Nech mě bejt, do hajzlu!
Jenom si z vás dělám prdel, lidičky. No tak!
To se nemůžu s tvým novým kámošem trochu pobavit?
- Rayi, nech nás na pokoji. - Neodcházej ode mě, zatraceně.
- Rayi. - Neodcházej ode mě.
Ty nevděčná krávo! Pocem!
- Krucinál! - Omluv se, ty zmrde.
Jo. Řekl ti, ať se omluvíš, ty zmrde.
Je to profík. Udělá to. Ukaž mu to.
Sakra.
Pojď.
Jakej jako profík?
Je to profesionální čurák!
Fakt sis polepšila, co, Madison?
- Ještě se uvidíme, profíku! - Padáme.
Vyližte mi! Zasloužíte si jeden druhýho!
- Zmizíme odsud, do háje. - Drž hubu!
To nebylo cool, ty vole!
Nemůžu se vzpamatovat z toho, jak to bylo úžasný. Byl jsi neskutečnej.
Ten zasranej náfuka neustupuje nikomu.
Viděl jsi jeho ksicht?
- Jo. - A pak prostě odešel.
To byla jízda.
Tak jo, frajere.
Takhle se mě ještě nikdo nikdy ani náhodou nezastal.
No jo.
TEDOVY BURGERY
Tady. Na to nejlepší rande ze všech.
Ty jo.
- Je to dobrý. - Je to výborný.
Přišlo mi, že ty a Ray vnímáte váš rozvod trošku odlišně.
Já to mám vyřešený. Nemůžu za to, že se chová jako magor.
- Sám jsi to teď viděl. - Jo.
Ale jste rozvedený, viď?
Vidíš na mým prstu prstýnek?
Tak vidíš ho tam?
- Ne. - Tak vidíš.
Ale jaká je šance, že bude ve stejným klubu jako my?
Co je to za otázky?
Fajn.
Podělala jsem to.
Porušila jsem naši smlouvu.
Ale mileráda podepíšu novou, až přijdeme domů.
Vypadáš naštvaně.
Nejsem naštvanej, že jsem na nějakýho kokota vytáhnul bouchačku.
O nic nejde.
Ale já tě neberu nikam, kde jsou všichni mý kámoši a bývalý milenky.
- Musíme si v tomhle držet odstup. - Byla to náhoda.
Ty krávo, no to mi ho vyndej!
No já čumím, kdo to tady je. Myslel jsem, že jseš to ty.
- Jak žiješ? - Jenom jsem si tady kupoval jídlo.
A všimnul jsem si tě. Co ty tady? Kdo by to byl čekal? To je fakt šílený.
Představíš mě svýmu kamarádovi?
- Jasper. - Madison.
Madison.
Madison?
Madison...
Už jsme se někdy viděli? Jseš mi povědomá.
Ne. Ne, myslím, že ne.
- No to je fuk. Třeba si vzpomenu. - Třeba jo.
Tak já vás nechám dojíst ten dezert. Jenom jsem tě přišel pozdravit.
Přeju hezkou noc.
A hezkej víkend.
Rád jsem tě viděl.
Tak jo.
- Ahoj. - Ahoj.
Tohle byla skutečná náhoda.
Kdo to je?
Jeden můj bejvalej kolega.
Takže bejvalej manžel, bejvalej kolega...
Jsme si kvit?
Ne.
Jo.
Znova podepíšu tu smlouvu.
O co jde? Nic o něm nevím. Neproklepnul jsem si ho.
- Jako bych tam šel nahej. - Teď se ukáže, jestli jseš dobrej.
Halloween skončil. Už žádný další kostýmy.
Tak jo. Moc toho na něj nemáme.
Neměli jsme čas získat všechna povolení, můžeme nahrávat jenom audio.
Jmenuje se Mike. Už tam čeká a působí docela vznětlivě.
- Tohle začíná bejt děsivý. - Víme vůbec, jak vypadá?
Ne, ale prej bude sedět sám a číst si Kdo chytá v žitě.
Což nikdy nebylo dobrý znamení.
To bude v pohodě, Gary. Dáš to levou zadní.
- Další posera, co se bojí to udělat sám. - To dáš, Géčko.
- Tak jo. - Užij si snídani.
- Mike? - Jo. Judd?
Dívej se dopředu. Pro tvou ochranu.
Takže, Mikeu, co pro tebe můžu udělat?
- Opravdu jsi... - Jsem.
- A skutečně... - Ano.
Pověz mi, co bys rád. Pokud jsi sem teda nepřišel kvůli palačinkám.
Moje žena.
Co máš na mysli?
Co asi? Ta šlapka mě zničí.
Nemůžu žít s tím, že si užívá
s někým jiným.
Proto jsem teď tady s tebou.
Na co potřebuješ mě?
Proč to nevyřídíš sám?
To bych rád, věř mi.
Ale zrovna se rozvádíme.
Byl bych podezřelej číslo jedna.
Potřebuju perfektní zástěrku. Perfektní alibi.
Takže ještě nejste rozvedený?
Proč ti na tom sejde?
Jo, zapomněl jsem ti něco říct.
Možná to budou dva cíle.
Má novýho přítele.
A je to pěknej kretén.
A?
Jestli tam bude, vyřiď ho taky.
S tím nemám žádnej problém.
Ale bude tě to stát víc.
Jseš s tím v pohodě?
Jo, ať oba táhnou k čertu.
Provedu.
Máš prachy?
Jo, přímo tady. Mělo by tam bejt dost za oba.
Mám na tebe speciální prosbu.
Tvý přání je mi rozkazem.
Až to budeš dělat, chci, aby věděla proč.
Těsně předtím se jí podívej do očí a řekni jí:
„Tohle je od tvýho milujícího muže.“
Chci, aby to bylo to poslední, co ta kurva uslyší.
Víš ty co? Možná toho přítele oddělám gratis.
- Co to kurva je? - Co? Je to vážně prostý.
Dej mi ty prachy. Zařídím to.
Zařídím si to sám, zatraceně.
- Co to do háje bylo? - Nevím. Najednou se vyděsil.
To se stává.
Vážně?
...nedostupná. Ale nechte mi vzkaz.
Madison, jestli to uslyšíš, nechoď domů. Doslechl jsem se nějaký věci o Rayovi.
Co to bylo, sakra?
- Co? - Co?
Jak jako co? Ten chlápek doslova vzal nohy na ramena.
Já nevím. Asi zpanikařil. Nemůžu je dostat úplně všechny.
S takovým přístupem fakt ne. Měl jsi ho uklidnit.
Podle mě to začínáš docela vorat.
Možná.
Chtěl jsem si s tebou promluvit o tom, jak jsme se potkali.
A proč jako?
Jo, kvůli ní? Hele, já to chápu. Dává mi to perfektní smysl.
Bud v klídku. Taky jsem vošukal hodně podezřelejch.
Vůbec o nic nejde. Je to prospěšný.
Jenom jsem na ni narazil, nic víc.
Děkovala mi za to, že jsem jí pomohl.
To určitě.
Jen nechci, aby to vyznívalo špatně.
Gary.
Můžeš mi přece věřit.
Počkej.
Zopakuj mi to. Chce mě nechat odprásknout?
Jo. A chce si na to najmout mě! Co na tom nechápeš? Musíme zmizet.
- A viděli jste se osobně? - Jo.
- A ví, co děláš? - Jo.
Chceš mě zabít?
O čem to mluvíš?
Zabiješ mě?
Ne.
Pak se vůbec nemusím bát.
- Myslím, že se to pokusí udělat sám. - Ne, nepokusí.
Neudělá to.
Tudíž se ptám novodobé poroty, jak zní váš verdikt?
Doživotí bez možnosti podmínečného propuštění.
To je od vás velmi moderní.
Jak jste k tomu závěru dospěli?
I když si myslíme, že je tato osoba vinna z ohavného činu,
státem posvěcenou vraždou asi ničeho nedosáhneme.
Způsobí jen další bolest a utrpení.
Dobrá.
Skvělý příklad právního systému, který je schopný reagovat na vůli občanů.
A teď se vraťme zpět k našim přátelům ze starší doby kamenné.
Před 25 000 lety se věci měly úplně jinak.
Lidé neměli žádné poroty. Žádný oficiální právní systém.
Jste pouhým kočovným společenstvím.
Tak co provedete se svým problémem?
S existenciální hrozbou ve formě nepříčetného vůdce,
který napadá ostatní kmeny? Vraždí. Znásilňuje. Drancuje.
Vypadá to, že kvůli němu všichni zemřete. Tak jaké máte možnosti?
Na tom jsme se neshodli. Někteří z nás ho chtějí vyhostit.
Nemáme ho jak vyhostit. To ho dáme na loď?
Většina z nás
ho chce zabít.
Pro naše přežití uděláme naprosto cokoli.
Nezahrávejte si s Jerrenem. Tak jak tento problém vyřešíte?
Poprava.
Nemilosrdné.
Ale historicky vzato potenciálně správné rozhodnutí.
Bylo o tom napsáno mnoho nových vědeckých prací.
A objevují se názory, že tento druh cíleného zabíjení
hraje ve společenském vývoji větší roli, než se dříve myslelo.
Impuls k odstranění těchto destabilizujících sil
je pravděpodobně temnou nití v naší historické DNA.
Tyto vraždy měly mít dvojí účel.
Nejenže chránily společenskou soudržnost a normy,
zároveň z genofondu eliminovaly určitý druh násilnických
a nespolupracujících osob.
- Odkdy je náš profesor tak sexy? - Já vím.
Odvezeš odpoledne ty statistiky na ústředí.
- Vědí o té mrtvole? - Ne. Ještě jsem jim to neměla čas říct.
- Cože? - Víte, jak jsme nechali jít tu dámu?
- Co chtěla zabít svého muže? - To on ji nechal jít.
Madison Figueroa Mastersová.
- S ní jsi byl Ron. - Jo. Jejího manžela našli mrtvýho.
Co se stalo? Kde?
Tělo našli ve čtvrti Cabbage Alley u dálnice.
Nejspíš zbabraná koupě drog. Jedna kulka do aorty. Ráže 38.
Gary?
Jo. Když jsem si ho proklepával, vypadalo to, že má drogový problém, takže...
Máme podezřelé?
Ne. Podle všeho se s manželem pohádali před klubem Virgo's.
A její doprovod na něj vytáhl zbraň.
Víme, kdo to byl?
Ještě ne.
Možná je to její novej přítel.
Měli bysme ho najít a promluvit si s ním?
Dobrej nápad. Dej vědět, co zjistíš.
Vezmeme si to s Johnsonem na starosti.
Můžu ho vzít s sebou?
- Jasně. - Jsi s tím v pohodě, Gary?
Jo.
KLUB VIRGO'S
- Co to vyvádíš? - Hledám toho jejího přítele.
A hernajs! A mám ho! Kurvadrát, jsem já to ale machr.
Nech toho. Co tady děláme?
- Podívej, nechám si to pro sebe. - O čem to mluvíš? Narazil jsem na ni.
Nejsem její přítel a nemám s tím co dělat.
Brzdi. Hned se máš zapotřebí tak hájit.
Nikdo tě z ničeho neobviňuje.
Jenom jsem přemýšlel, jestli ho znáš.
Vypadá povědomě?
Jo, vyběhl z tý restaurace.
Jak že se jmenoval? Mike?
Ray. Je to Madisonin manžel.
Že jo?
Jo.
Znova jsem si poslechl ten váš rozhovor
a zničehonic ho vnímám úplně jinak.
Fakt jsi věděl, čeho tou větou o příteli docílíš, co?
- Co? - Na co tím narážíš?
Na nic. Prostě...
Jsme kámoši, ne, Gary?
Něco ti prozradím.
Za ta léta jsem se naučil důvěřovat svýmu instinktu,
když mám nějaký podezření, a většinou se z toho vyklube něco fakt zajímavýho.
Cennýho.
Dej vědět, co zjistíš.
Možná.
Tak jo.
Tady asi nic nenajdeme.
Vyděsil jsi mě.
Ahoj.
Proč se na mě tak díváš?
Jak?
Jako by se něco dělo.
A děje se něco?
Něco neobvyklýho?
Co má tohle bejt?
Na tyhle blbosti je moc brzo.
Slyšela jsi o Rayovi?
Že je mrtvej? Jo.
- Jak o tom víš? - Prostě to vím.
Plánovala jsi mi to někdy říct? Nebo sis myslela, že to nezjistím?
Jo. Ale kdo ti to řekl?
Tímhle se přece živím. Poslouchám policejní skenery.
Vím, kdo v tomhle městě zařve.
- Vypadáš až nějak divně v pohodě. - Pochopitelně jsem ti to chtěla říct.
Jenom to ještě pořád vstřebávám.
Moc nevím, co si mám počít.
Jsem ve fakt divný pozici.
Mám hrát roli truchlící vdovy?
Neumím předstírat.
Byl to dobrej chlap? Ne.
Milovala jsem ho? Jo, milovala.
Ale lidi truchlí různejma způsobama.
Musím to vědět. Měl jsi s tím něco společnýho?
Proč bych s tím měl do prdele mít něco společnýho?
Jakej by byl můj motiv?
To já jsem ti rozmluvil, abys ho zabila, vzpomínáš?
Myslíš, že jen tak zabíjím lidi, aniž by mi zaplatili?
Tak jo.
Musela jsem se zeptat.
Promiň.
To nic. Já...
Chápu to.
Pojď ke mně.
- Jsem vážně ráda, že jsi přišel. - Já taky.
Tak co se stalo?
Zavolala ti to policie?
Jo.
A co ti řekli? Mají podezřelý? Už někoho zatkli?
Myslí si, že si chtěl koupit drogy. Našli ho zastřelenýho.
Strašně se bojím.
Já vím.
Je to vážně divný.
Tak nečekaný.
Nemusíš se bát. Proč se bojíš?
Protože to já ho zabila.
Zabilas ho?
Jo.
Proč jsi to udělala?
Říkal jsi, že mě taky chtěl zabít.
Takže tě napadl. Byla to sebeobrana.
- Technicky vzato... - Co? Co dělal?
Buď byl v bezvědomí, nebo spal.
- A tys ho oddělala? - Jo.
- Vymyslela jsem si příběh, kterýmu věří. - Bože můj.
Proboha živýho!
- Proč tak vyvádíš? Ty to děláš furt. - To teda nedělám!
Nikdy jsem nikoho nezabil!
- Co to tady vykládáš? - Jsem falešnej zabiják!
Proto jsem tě nenechal zatknout.
Protože jsem pracoval v utajení.
- Jseš polda? - Ne, já...
Učím na univerzitě. Přivydělávám si jako zabiják a vymklo se mi to z ruky.
Takže mi celou dobu lžeš?
Nevěděl jsem, co dělat.
Nechtěl jsem tě ztratit. A jako první jsi poznala Rona.
A měla jsi ho ráda.
Já taky. Takže jsem ti nechtěl ukazovat Garyho.
A to je do píči kdo?
Já jsem Gary.
- Já ani nevím, jak se jmenuješ? - Jmenuju se Gary Johnson.
- Gary? - Já vím!
Omlouvám se, volají mi už potřetí.
Něco se asi děje. Nejspíš nějakej problém.
Ahoj, Claude.
Kde jseš, Gary? Potřebujeme tě na stanici.
- Teď? - Jo, teď.
Novej vývoj v případu Madison Mastersový.
Dobře, hned tam budu.
Promiň.
Musím něco rychle vyřídit a pak se hned vrátím.
Nenamáhej se.
Vypadni, ať už se jmenuješ jakkoli.
Sice jsem tam vešel jako Ron, ale odešel jsem jako Gary.
Dorazil Johnson! Phile, zasedačka.
VYŠETŘOVACÍ ÚTVAR
Počkej, až tohle uslyšíš.
Čau! Sekne ti to, Gary.
Jsem ráda, že jsi tady.
Čím dál víc to vypadá, že jsme to podělali.
Madison Figueroa je teď naší hlavní podezřelou.
- Vážně? - Vážně.
Posaď se.
Pověz mu, co jsme právě zjistili.
Ray Masters asi před půl rokem navýšil svoji životní pojistku
o jeden milion dolarů.
A v tý pojistce byla jako jediná příjemkyně samozřejmě uvedená jeho žena.
Pojistka sice vznikla před vaší první schůzkou,
podle mordparty to ale může mít nějakou spojitost.
Možná pak přiměla někoho jinýho, aby to udělal. Nebo to udělala sama.
- Neměl ji nechat jít. - To nepomáhá.
A je to už dávno.
Mluvil jsi s ní ještě někdy po tý schůzce v restauraci Potěšení?
Jo. Vlastně mluvil.
- Vážně? A kdy? - Narazil jsem na ni v burgrárně.
Poděkovala mi za pomoc a za dobrou radu.
Ten večer jsem přece potkal i tebe. Taky jsi s ní mluvil.
Taky jsi s ní mluvil?
Nedošlo mi, že je to ona.
Jo, byla to Madison.
Myslíš, že má s jeho vraždou něco společnýho?
Všechno je možné, ale vážně by mě to překvapilo.
Vypadala šťastně. Opustila manžela.
Měla vlastní dům.
Vypadala, že se jí skutečně daří.
Tak co teď, lidi?
Můžeme ji kdykoli sebrat a vyslechnout.
Asi bude mít právníka a nic neřekne.
Jestli to fakt udělala, má určitě lži a alibi naučený nazpaměť.
Máme jedinečnou příležitost dozvědět se od ní nefalšovanou pravdu.
Tenhle chlapík.
- Já? - Jo.
Mám dotaz.
Když jsi na ni narazil,
byl jsi Gary, nebo ten zabiják?
- Jaký jsi měl tehdy alter ego? - Byl jsem Ron.
Jsi pro ni pořád zabiják Ron?
A kdo jiný?
To je super.
Vždycky bude vědět, že on ví, že chtěla toho týpka oddělat.
Musí ho mít buď natolik ráda, nebo mu dostatečně věřit,
aby se s ním podělila o dezert.
Nalijme si čistýho vína. Oba mají na toho druhýho kompro.
Ani za milion let by ji nenapadlo, že si nahrává jejich rozhovor.
Tohle je výborná příležitost.
Takže vymyslíme náhodný setkání, kde ji přiměje mluvit.
Ne náhodný.
Překvapivý setkání.
Dáme Garymu odposlech
a jedem tam hned.
Podle mýho to můžeš zahrát na to, že si o ni děláš obavy.
Přečetl sis, že její manžel zařval.
A na rovinu jí řekneš, proč s ní chceš mluvit.
To se mi zamlouvá.
Nevíme, co ti řekne, ale jakmile ji rozmluvíš, poznáš, jestli ti lže.
- Správně. - Jseš pro, Gary?
Je to dobrej plán.
Vážně dobrej plán.
Pošlete mi adresu.
Potkáme se tam.
- Dostaneme ji. - Jedu s tebou.
Připravím tě.
Přijeďte dodávkou.
Jseš v cajku?
Jo.
Tak jo.
Jsem z tebe nervní.
To fakt potřebuje?
Jo, chci, aby mě slyšel.
Dostaň ji, Rone!
Hej.
Pomůžu ti.
Jste tam?
- Slyšíte mě? - Jasně a zřetelně.
Slyšíš ty nás?
- Jo. - Bezva.
Můžeme nahrávat jenom audio. Pořiď kvalitní nahrávku.
Jasný.
Chci si promluvit.
SLYŠÍ NÁS POLICIE.
Jsme v pořádnejch sračkách. Musíme to nějak vyřešit, jinak je po nás.
Počkej, co?
JSEM POŘÁD RON. NERANDÍME.
Lidi ví, co dělám, a kvůli tý naší jedný schůzce
na mě chtějí hodit smrt tvýho muže.
- Buď jsem to byl já, nebo ty. - Já to nebyla.
Očividně jsi to byla ty.
JSEŠ NEVINNÁ. ZAPÍREJ.
- Vůbec se ti nedivím. - Já ho nezabila! Kdo mě z toho viní?
Kravina! Dobře víš, že bych to nedokázala!
Tak kdo to udělal? Co se sakra stalo?
- Vím jen, co mi řekli. - Co ti řekli?
Zastřelili ho, když kupoval drogy. Byl závislej.
Takže tvrdíš, že jsi ho nezabila.
TO PŘED VIRGO'S JSEM NEBYL JÁ.
- Kdy jsi ho viděla naposledy? - Nedávno. Ve Virgo's.
V tom klubu?
Jo, vycházela jsem s jedním týpkem, kterýho jsem tam potkala.
A bum, narazila jsem na Raye.
Viděl mě s jiným, tak začal vyvádět, otvíral si na mě hubu a vyhrožoval.
Drapnul mě. Ten druhej chlap mě chtěl ochránit.
Zničehonic vrazil Rayovi do ksichtu bouchačku.
Zjisti o tom ochránci víc.
Ray se vyděsil
a odešel, já utekla a to bylo naposled, co jsem ho viděla.
Co to bylo za chlapa?
Ten, co vytáhl bouchačku. Jak se jmenuje?
Já nevím.
- Neznáš jeho jméno? - Ne.
Na parketu to s ním byla zábava. Chtěla jsem se přesunout někam jinam.
Souhlasil. Vyšli jsme ven a pak se staly ty věci s Rayem.
Jestli řekl svý jméno, neslyšela jsem ho.
Takže neznáš jeho jméno.
To jsi odešla z klubu s nějakým týpkem, kterýho sotva znáš?
Polib mi! Jsem dospělá nezadaná ženská. A nebyl to jenom nějakej týpek.
Byl zatraceně dobrej tanečník.
To ti přeju. Protože ten tvůj záhadnej chlap je podezřelej.
Prej by ho rádi našli.
Dostaň ji s tou pojistkou.
No to já taky, hergot.
Dobrý mužský jsou dneska vzácný. Zastal se mě. Ochránil mě.
Takže jestli ho najdou, dej mi vědět.
Na tý naší schůzce...
VÍ O POJISTCE. SVAL TO NA RAYE.
...mi nepřišlo, že by motivem byly prachy.
To je motiv u většiny sráčů, pro který makám.
Jo, tak to nebylo.
Tak mi vysvětli tu milionovou pojistku, o který podle všeho všichni vědí.
Nedělej, že milion doláčů je nic. Nelži mi, hergot. Víš, čeho jsem schopnej.
Rayova rodina je prachatá. Tohle dělají běžně.
Sjednávají si pojistky. Ani nevím, jestli z toho něco dostanu.
Po našem rozchodu mohl klidně změnit příjemce.
Já financím nerozumím. Ray o nich často mluvil.
VELKÝ FINÁLE. NEDRŽ SE ZPÁTKY. VYKOPNI MĚ.
A o investicích. Já tyhle blbosti vůbec nechápu.
Podle všeho máš na všechno odpovědi.
Ale ne ty správný.
- Říkám ti pravdu. - Stejně vím, že jsi to byla ty.
Polib si! Já to nebyla.
Jak se opovažuješ přijít ke mně domů a obviňovat mě? Vypadni, ty debile!
Jsem na tvý straně. Proto jsem tady.
Snažím se, aby ti to prošlo! Nejde o to, že bych byl skvělej chlap.
Ale když nebudou podezírat tebe, mě taky ne. Dostaneme se z toho společně.
- Vždyť nejsme spolu! - Můžu to hodit na někoho jinýho.
Než to udělám, řekni mi pravdu.
- Ať to nepodělám. - Skončili jsme.
Nebudu se zodpovídat nějakýmu zabijákovi. Nejseš polda! Ať zjistí, kdo ho zabil.
Už jsem ti řekla všechno, co vím! Nemám s tím nic společnýho!
Ray byl jenom ubožáckej zasranej feťák. A teď vypadni z mýho baráku, kurva!
Hele, tak naposledy!
Nabízím ti cestu ven.
Jakmile odejdu, budeš na to sama. Mohl jsem ti pomoct.
Žádnou pomoc nepotřebuju.
Možná nás teď sledujou, takže bysme se už nikdy neměli vidět.
- Skvělý. - Když mě někde uvidíš, nezdrav mě.
Nic osobního.
- Jen si od sebe musíme držet odstup. - Fajn.
Kruci.
Co na to říkáš?
Co na to říkáš ty?
Dal jsi jí dost možností se přiznat.
Buď je to ta nejlepší lhářka, jakou jsme viděli, nebo je nevinná.
Jo.
- Myslela jsem si, že to byla ona, sakra. - Já taky.
Přišla mi vážně upřímná.
Co ty na to, Jaspere?
Jo, souhlas. Nemyslím, že to udělala.
Skvělá práce, Gary. Fakt.
Ten záhadnej cizinec, co vytáhnul tu zbraň.
- Pokusíme se ho najít? - Ne.
Asi jenom vytáhl zbraň na nějakýho kreténa u klubu. Nic víc se nestalo.
Jo, tady jsme skončili.
Božíčku!
Jo, je tady.
Král všehomíra.
Říkal jsem si, že se tady asi zastavíš, kámo.
Zapijem to pivkem? Skočím ti pro pivko.
- Šla jsi pro první. - Zajdu ti pro něj.
Je libová.
Co tady děláš, Jaspere?
Zrovna jsem říkal Madison, jak úžasný herci jste.
Musel jsem se podívat do zákulisí.
Nahlídnout pod pokličku.
Tvůj výkon byl bezchybnej,
ale ten tvůj...
Ty, kamaráde, jsi mi úplně vyrazil dech, zatraceně.
Nikdy jsem ti neřekl, že jseš dobrej, Gary. Nebo Rone, soráč.
Gary, Ron.
- Občas si je pletu. Ty taky? - Někdy.
- Jo. - Co se tady kurva děje?
Právě jsem říkal tady milý Madison,
že mi bylo fuk, jak to dneska odpoledne dopadne.
Kdyby vám to vybouchlo do ksichtu,
aspoň bych měl zpátky svůj džob.
Ale kdyby vám to prošlo,
což se podle všeho stalo, gratuluju,
tak se budu muset spokojit jenom se zasranou hromadou prachů.
Teď se mě zeptáte: „Jaký prachy máš na mysli, Jaspere?
Kde jsme je měli vzít?“
A já odpovím:
„Z pojistky jejího mrtvýho manžela.“
Oukej. Hlavně klid.
Tohle bude naše malá dohoda, jasný?
Já budu držet hubu
a vy neskončíte ve vězení.
- Nemáš vůbec nic, Jaspere. - No, já...
- Že spolu randíme? To bude všem u prdele! - A sakra! To jsem nevěděl.
- Ale dobrej pokus. A teď táhni! - Gratuluju.
Hej, už dost.
Zůstaň.
- Sedni si, puso. Vyslechneme si ho. - Jo, puso. Chováš se jako kokot.
Chci vám pomoct.
- Chceš nám pomoct? - Ježíši Kriste, Gary!
Dost! To by už stačilo!
Koukej kápnout božskou.
Fajn, tak já začnu.
Oba dva vás sleduju.
Budu k vám ještě upřímnější.
Chtěl jsem zpátky svůj džob.
Proti tobě osobně vůbec nic nemám. Ale do psí řiti, ty vole!
Mám dost důkazů na to, abys strávila zbytek života v chládku.
A ty...
Spolupachatel vraždy?
No ty krávo.
Posedíš si tam pěkně dlouho.
A jedinej důvod, proč jsem si na stopéro jistej,
že jsi ho zabila ty, je ten, že jsem si na stopéro jistej,
že tady tvůj pan drsňák
by nedokázal zabít ani zasranou mouchu.
Je tady fakt vedro.
Ironií je,
že vás nejspíš zachránila ta životní pojistka.
Díky těm prašulkám jsem si začal říkat, že tohle...
ponurý...
zatraceně ponurý dobrodružství, který jsme spolu prožili,
může mít šťastnej konec.
Jakmile mi dáte ty prachy,
hned...
Sakra!
Do řiti!
Jsem v píči.
Co se to právě stalo?
Dala jsem mu do piva drogy. Snad jsem to nepřehnala.
Jestli se probudí, jdu do vězení.
Zdrogovala jsem poldu.
Jsem v naprostý píči.
Co to děláš?
Proč to děláš?
Kvůli oddanosti.
Zabití poldy nám přece neprojde.
Obvykle ne, ale v případě Jaspera
nám to myslím projde.
Policie o něm nejspíš smýšlí stejně jako teď my.
Byli by na tom líp, kdyby tady už nebyl.
Bože.
Jakej pro něj vymyslíme příběh?
Najdou ho v autě v nějakým prdelákově.
V těle bude mít drogy, přes hlavu igelitku.
Žádný pohmožděniny ani známky boje. Bude to jasná sebevražda.
Před lety ho opustila manželka, takže...
Tenhle příběh nikdo nezpochybní.
Je rasista, mizogyn a hrubián.
Zkorumpovanej policista.
Ať si políbí.
- Fakt to uděláme? - Nemáme jinou možnost.
Vím, že se mnou hodně riskuješ
a že o tomhle budeme muset lhát, ale...
Myslím, že tě miluju.
Tohle je vždycky risk.
A aby bylo jasno, myslím, že tě taky miluju.
V dobrým i ve zlým?
Asi se shodneme, že horší už to bejt nemůže, ne?
DĚKUJEME VÁM
Pravda.
Jedeme v tom spolu až do konce?
Dokud nás smrt nerozdělí?
Jo, protože já na rozvody nevěřím.
Jenom sranda.
Takže souhlasíme s podmínkama?
- Já jo. - Já taky.
Kde to mám podepsat?
- Ještě někde jinde? - Iniciály sem.
Musíme se ujistit, že je tahle smlouva neprůstřelná.
Ještě bych měl dát iniciály na jedno místečko.
Vím, že jsem vás zavalil informacemi.
Ale o to přece jde, ne?
Abyste byli zaplaveni a zahlceni perspektivami a možnostmi,
protože to vám život nabízí, když se ho rozhodnete takhle vnímat.
A já to ne vždy dělal.
Dřív jsem věřil, že realita je objektivní.
Neměnná.
A že jsme všichni tak nějak zaseklí. V platónsko-descartovsko-kantovském stylu.
Za ta léta jsem dospěl k přesvědčení, že pravda vzniká integrací
různých úhlů pohledu a že neexistuje žádná absolutní pravda.
Ať už morální, či epistemologická.
To je mnohem přínosnější způsob, jak žít svůj život.
Protože pokud vesmír není neměnný,
pak vy také ne.
A skutečně se můžete stát jiným a doufejme i lepším člověkem.
Jednu věc vím jistě.
Vaše realita se časem změní tak, že si to ani neumíte představit.
Nabádám vás, abyste byli této proměně otevřeni.
Semestr tímto končí, a kdybych vám měl dát jednu radu do života
v tomto komplikovaném světě, zněla by...
Chopte se té identity, kterou pro sebe chcete.
A ať už po této hodině chcete být kýmkoli,
buďte jím s vášní a bezstarostností.
Hodně štěstí při závěrečné zkoušce.
Můžete začít.
Vidíš všechny ty bílý ptáčky?
Vidíš ten dlouhej oranžovej zobák? To je ibis bílej.
Podívej se na ty jeho bláznivý oči.
Tak jo. Máme croissanty a vím, že máme košíčky.
Přineseš jablečnej koláč?
Jo. Garyho slavnej jablečnej koláč.
To je skvělý. Píšu si to.
A s kostýmy si nedělej hlavu. Přinesu je já.
Díkybohu. Jsi nejlepší, Madison. Děkuju ti.
Doufali jsme, že nám někdo pomůže, když si Gabby odcestovala do Aspenu.
Nejradši bych ji uškrtila.
Jo, já vím. Tak ahoj na další schůzi.
Jak už to láska dokáže, někde po cestě mě změnila.
Nakonec jsem našel ten správný koktejl Garyho a Rona.
Život je koneckonců krátkej.
Musíte ho žít tak, jak chcete.
Maminko, kde jsi poznala tatínka?
Tatínek byl ten nejmilejší chlap, kterýho jsem kdy poznala.
I když byl učiněnej drsňák, poznala jsem, že to jenom hraje.
A co vám můžu říct o vaší mamince?
Byla to láska na první pohled.
Udělala ze mě novýho chlapa.
Ale abych ti odpověděl, poznali jsme se na kouzelným místečku.
Jmenovalo se Restaurace Potěšení.
Jakej je ten koláč?
Koláč je vždycky dobrej.
Na to vem jed.
VĚNOVÁNO GARYMU JOHNSONOVI, 1947–2022
VETERÁN Z VIETNAMSKÉ VÁLKY VYSOKOŠKOLSKÝ UČITEL
TAJNÝ AGENT S VÍCE NEŽ 70 ZATČENÍMI
BUDDHISTA MILUJÍCÍ ZVÍŘATA
TEN NEJVÍC V POHODĚ TÝPEK
NIKOHO NEZABIL (TO JSME SI VYMYSLELI)
VRAH NAOKO
Překlad titulků: Jakub Doležal