Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
URMEAZĂ O POVESTE OARECUM ADEVĂRATĂ
INSPIRATĂ DIN VIAȚA LUI GARY JOHNSON.
Ce vrea să spună Nietzsche cu asta?
„Secretul, pentru a culege din experiență cea mai mare împlinire și plăcere,
e să trăiești periculos!
Construiți-vă orașele pe Vezuviu! Navigați pe ape necunoscute!
Trăiți în război cu voi înșivă și semenii voștri!”
Unde bate?
Știe cineva?
Sylvia.
Pare să spună că trebuie să te expui.
Să-ți asumi riscuri și să ieși din zona de confort,
pentru că viața e scurtă.
Trebuie să trăiești cu pasiune și în condițiile tale.
Am un răspuns de trei silabe pentru asta.
Ab-so-lut!
Zice tipul care conduce o Honda Civic.
ASASIN PROFESIONIST
Știu că, în aparență, viața mea pare simplă, cam banală.
Hrănesc păsări și locuiesc cu pisicile mele în suburbie.
Dar îmi plăcea viața mea interioară.
Eram fericit.
Sau, cel puțin, mulțumit.
Apropo, numele meu e Gary Johnson și, de câțiva ani,
predau psihologie și filozofie la Universitatea din New Orleans.
Deși mi-a plăcut mereu să trăiesc într-o lume de întrebări și idei,
aveam înclinație și pentru lucruri electronice și digitale
și îmi suplimentam venitul
lucrând part-time sub acoperire cu poliția din New Orleans.
După instrucția obligatorie,
curând instalam camere, microfoane și făceam înregistrări,
mai ales în cazuri de asasinate plătite.
Ce pot să spun?
Îmi vedeam de treaba mea, când viața a luat o turnură foarte bizară.
Jasper ar face bine să se păzească de Craig.
Acuzații de agresiune, deținere...
Gary, tocmai am aflat că Jasper nu se poate duce.
E suspendat fiindcă i-a bruscat pe adolescenți.
În sfârșit!
Ne gândim că urmezi tu.
Eu? Cum adică?
Felicitări, Gary! Ai fost promovat la asasin profesionist.
Păi, reprogramați.
Nici n-a venit.
- Asasinii nu anulează prima întâlnire. - Asasinii?
Nu există asasini. Urmăm reguli inventate acum?
Ai asistat de mii de ori. Poți s-o faci.
De ce n-o faci tu?
Nu! Am încercat. Cât pe-aci să mor.
Nici eu nu vreau să ajung cât pe-aci să mor.
Sunt civil.
Te apărăm noi. Intervenim dacă se împute treaba.
Timpul trece. Ia microfonul lui Jasper!
Și uită-te repede pe asta.
E tot ce știm până acum, Billy.
- Ce? - Numele tău fals.
„Billy”. Haide!
Doamne, o să mor!
Ce boicot de doi bani!
Îmi pare rău de asta, Jasper. Deci, Claude m-a trimis...
Pe mulți nu i-a deranjat ce-am făcut, date fiind împrejurările.
N-au avut nicio problemă.
Dacă citești secțiunea de comentarii, sunt doi la unu de partea mea.
Nasol!
Dă-i naibii!
Dă-i naibii! O suspendare de 120 de zile, plătită? La dracu'!
Mie-mi convine! Mă duc la pescuit, nenorociților!
O să-mi petrec toată vara în Pensacola.
Să vedem cum se descurcă fără mine.
De ce ești în mașina mea?
Claude vrea să-mi dai microfonul și emițătorul.
Cine se duce în locul meu?
Tu?
Nu?
Cred că există candidați mai buni.
Da.
E logic.
Ai o față de necitit, ușor de uitat.
Știu.
Ascult astea de ceva timp.
Știu ce să spun, dar...
Ai vreun sfat? Sau o șmecherie?
Musai este să te creadă. Bine?
Vor să fii asasin. Asta trebuie să fii. Nu poți arăta nicio slăbiciune.
Agresiune constantă până le auzi cuvintele din gură.
Am înțeles.
Dar trebuie să fii relaxat.
Degajat.
Deci caut să... Încerc să...
Treaba ta e să-i bagi la închisoare.
- Da, Claude? - Noul Billy să se miște!
- Craig e aici. - Bine.
Doamne!
Poți face o singură primă impresie. N-o da în bară!
N-o să mergi în ăia, nu?
Sincer, ăștia sunt bunicei.
Sunt foarte aerisiți.
Da.
Ești Billy.
Ești un ucigaș!
Ucizi...
pentru bani!
Ai ales prost masa. Vino și stai jos!
Uite, toată povestea asta trebuie să se bazeze pe încredere.
Da, omule.
Mie-mi spui?
Deci...
de cât timp faci asta?
Asta nu te privește!
Ia uite la Gary!
Mi-ai dat o treabă.
Are talent înnăscut.
Joacă în ofensivă.
Nu ne cunoaștem și, la un moment dat în viitor,
ăsta va fi un lucru bun.
N-o să fim prieteni, ai înțeles?
Am înțeles.
Respiră! Gândește ca un asasin!
- Deci... - Deci...
Mă cântărești.
Sunt eu tipul potrivit să-ți elimin problema?
Și, ca să știi, și eu te cântăresc.
Ești un mincinos?
Un guraliv neserios?
Sau ești serios acum, dar o să-l găsești pe Dumnezeu
și, împovărat de vină și remușcări, o să mărturisești?
O să cedezi sub presiune, Craig,
și o să mă arăți cu degetul?
Niciodată!
Niciodată, omule, ce naiba?
De fapt, am deja un plan.
Bine.
S-auzim!
Lucrez în ture de șapte zile,
așa că, începând de marți, când e schimb de tură în Houma,
locul unde mă voi afla va fi documentat și validat.
Așa, dacă s-ar întâmpla ceva rău,
nimeni n-ar crede că am făcut-o eu, nu?
Nu Craig.
El e pe o platformă de petrol, nu?
La 190 km depărtare, în golf, în tot acest timp.
Ce zici de asta?
- E un plan bun. - Da.
Bine, aș spune că joi sau vineri e probabil cel mai bine.
Sună bine.
Ce anume ai în minte?
Știi tu, ocupă-te de el!
Ce anume înseamnă asta?
Hai, omule!
Știi ce înseamnă.
Trebuie să dispară pentru totdeauna.
Care e proximitatea ta după aceea?
Cum adică?
- Mergi la înmormântare? - Înmormântare?
În lumea mea ideală,
n-ar trebui să fie o înmormântare, nu?
Deci fără înmormântare?
Omule, îmi pare rău, dar...
Doamne!
Vorbim despre același lucru aici?
A deviat. Revino pe calea cea bună, Gary!
Întreb pentru că mie mi se pare că vorbești de debarasarea de un cadavru.
Asta îmi crește riscul.
Am înțeles. Da.
Cu o sinucidere regizată, o spargere, intru și ies.
Tu vrei să petrec mult timp cu un cadavru ca să-l fac dispărut.
Da, sunt doar curios...
Cum faci asta?
Uite, o să-ți spun câteva secrete.
- Da. - Am metode diferite.
Dar, în cazul ăsta, probabil că mă voi implica pe deplin,
separând capul de trup și făcând ce numesc eu „o înmormântare mlăștinoasă”.
- Știi mlaștina Gauche? - Sigur.
Familia mea are pământ acolo, așa că, noaptea târziu,
intru nedetectat, ies cu o barcă mică
și las aligatorii la treabă.
Vorbim de trup
sau de cap?
De trup.
Capul...
Cu capul e altă poveste.
Capul are dinți.
Dinții sunt o problemă.
Fișe dentare, nu?
Bine.
Deci ce faci cu asta?
Păi, găsesc un loc în pustiu, un baton de dinamită în gură...
Adio dinți, adio problemă!
Îl arunci în aer, deci?
La naiba!
Dar amprentele?
Adică, sunt ca dinții, nu? Îl pot identifica după ele?
Ce faci în privința asta?
Văd că ești atent la detalii, ceea ce e bine.
Dacă trupul fără cap, nemâncat, e descoperit,
ceea ce nu mi s-a întâmplat, dar, da...
nu mai are degete.
Le voi fi tăiat deja și răspândit separat.
Sună cam ciudat, dar am un ritual.
Împart numărul de kilometri la numărul de degete
și, când mă duc într-un loc, în cazul ăsta la 80 km,
las geamul jos și arunc câte unul la fiecare 8 km.
Arunci degetele pe geam...
La naiba, omule, ești...
- Chiar ești pe bune, nu? - Da.
Și, apropo, nu fac opere de caritate.
Ai adus banii?
La naiba, da! Sigur.
Am 2.500 cash acum
și îți mai dau 2.500 după, da?
Perfect!
Acum vreau aprobarea ta totală și finală.
Încheiem un contract acum. Peste o săptămână n-o să-l poți anula.
Vreau să mă privești în ochi și să aud cum o spui.
Relaxează-te! Am crezut că am căzut deja de acord, dar, da.
Vreau să-l lichidezi pe tipul ăsta
oricum îți convine ție.
L-am prins!
Știam eu!
Ținem legătura.
Trebuie să recunosc, omule, ai o profesie dată naibii.
Da.
Când o să mă mai vezi, o să ai o viață nouă.
Bănuiesc.
Nu mișca! Mâinile sus!
Haideți!
- Ce dracu'? - Să-ți văd mâinile! Întoarce-te!
Ce dracu' am făcut? La dracu'! Ia-ți naibii mâinile...
Ai dreptul la tăcere. Orice spui poate fi folosit în instanță.
Ai dreptul la avocat. Dacă nu-ți permiți, primești din oficiu.
Înțelegi aceste drepturi?
Înțeleg că ar trebui să vă duceți naibii!
L-ai prins. Bravo!
Bravo, Daniel Day!
L-ai prins pe nemernic.
Ai luat banii, ai scos ce trebuia de la el!
- Deci e bine? - Da!
L-ai prins, omule! Bravo, Gary!
Ai avut atâta tact! În cine te-ai transformat?
Nu știu.
Scurt și la obiect. Poate ai salvat o viață. Cum te simți?
Bine. Foarte bine.
Îmi dai pantalonii înapoi?
Da.
Ce ciudați sunteți!
Gary... Familia ta chiar are pământ în mlaștină?
Nu, am inventat aia.
Am fost de câteva ori acolo, să văd păsări.
- Păsări? - Da.
Nu mai spune!
Odată am văzut trei ciocănitori pileate în același timp.
- Pileate? - Da.
Sunt niște păsări mari, frumoase, care arată ca niște pterodactili.
Practic, e vara primară a evazivei ciocănitori cu cioc de fildeș.
S-a zvonit că în 2005 a fost văzută pentru prima dată în ultimul secol.
A fost vâlvă, se credea că e dispărută. Alții spun că a învățat să evite oamenii.
Putem da aerul mai tare, Phil?
Bine lucrat, Gary!
- Da, omule. - Bine, pa!
Doamne!
Pa!
Oare știe că era ciudat?
Nu cred, dar e greu să-ți dai seama la Gary.
- Aruncarea degetelor la fiecare 8 km... - Cine s-ar gândi la așa ceva?
E o chestie bolnăvicioasă.
Putem spune că avem noul asasin, cel puțin până se întoarce Jasper.
- 120 de zile. E prea curând, după mine. - Da. Jasper e un nesuferit.
Oamenii sunt aproape dezamăgiți
să afle că nu există asasini cu adevărat.
Ideea că există oameni pe lume, la nivel de retail,
care să-ți elimine cele mai rele probleme de relații
sau să faciliteze vreo escrocherie sau combinația obișnuită de amândouă.
E o fantezie în cultura pop, dar, deoarece asasinii au fost tematici
în cărți, filme și TV în ultimii 50 de ani,
slabe șanse să convingeți pe cineva că existența lor e un mit.
Dar, firește, treaba mea nu era să neg fantezia, ci să devin fantezia.
Și am luat acea parte a slujbei în serios.
Deși nu eram genul care să se supere destul
cât să vrea să omoare sau să moară pentru ceva,
poate mă aleseseră bine,
pentru că pentru noua slujbă m-a pregătit interesul meu primar:
misterul etern al conștiinței și comportamentului uman.
Am numărul tău
de la un prieten.
Ar trebui să ne vedem.
Se pare că ai anumite abilități și de-astea.
ȚIN O PERNĂ SUB ARME
La naiba! Mai trebuia să spun ceva.
TRĂIASCĂ MAESTRUL GRĂTARELOR
Ei bine...
Sunt sigur că te-ai prins unde bat...
Oricum, doar sună-mă!
Numele meu e Walt.
Cum e plăcinta?
Orice plăcintă e bună.
Bine.
Deci...
ce urmează?
Mă fascinează și mă uimesc de oamenii
care cred că un tip cunoscut de zece minute
ar risca pedeapsa capitală pentru o sumă modestă,
ca să-i ajute cu un plan nebunesc de crimă.
Mai că le invidiez naivitatea și pasiunea.
Nu contează pe cine ai rugat să-ți găsească un asasin...
Caut pe cineva
care să mă ajute cu o mică problemă din ultima vreme.
M-am gândit că ai ști pe cineva în domeniul ăsta.
- Pot să întreb. - Bine.
Nu știu cât de serios vorbea, dar tipul era tare suspect. Îmi era teamă.
Recomandarea ajunge de obicei la poliție, care face să le parvină numărul meu.
Trebuie să apeși tare pe limbă.
Mi-am dat seama că nu toată lumea visa la același asasin.
Așa că mi-am dat seama că a croi un asasin după fiecare individ
era mult mai eficient.
Și aveam talentul de a deveni persoana de care aveau nevoie.
Albumul nostru va fi lansat în curând, toată drama și ce urmează
o să ne prindă bine.
Se ceartă cu un tip, Rob49.
Un adevărat gangster.
Mă gândesc că toți o să creadă
că „e măgăria lui”.
Eu o să fiu plecat din oraș,
așa că tu trebuie doar să vii...
Omule, n-am nevoie de motivele tale sau de planul tău de afaceri.
Dă-mi numele și banii.
Bine! Direct la afaceri. Îmi place asta.
Până se așezau la masă cu mine,
erau deja hotărâți.
Trecuseră Rubiconul psihotic și voiau doar să confirm
că cele mai negre dorințe ale lor erau cele corecte.
Dacă intri prin lateral, pe lângă casa de la piscină,
nu sunt camere video.
Doamnă, asta e o casă pe cinste.
Și n-o să-l las pe ticălos să mi-o ia.
Tu fă treaba ta și eu o s-o fac pe-a mea.
Da, doamnă.
Și, după ce se duce,
o să fiu în casa aia mare singură-singurică.
- Casa mare? - Casa mare...
Taxam o persoană din înalta societate mai mult, ca să pară mai realist,
dar orice plată era o dovadă, așa că luam oricât îmi puteau da.
Nu e foarte mult, dar poți lua și astea.
Chiar vrei să-ți omori mama, Monte?
Ești tânăr.
O să rămâi orfan.
Asta e și ideea.
Ți-am cerut părerea?
Omoar-o pe târfă!
Până la urmă, viitorul trăgător prin școli a luat o condamnare cu suspendare.
Bine, șefu'.
Angajatorii mei erau de toate felurile.
Bărbați și femei deopotrivă, tineri și bătrâni, bogați și săraci.
Îmi place sinuciderea. Pare curat.
Nu-i așa?
E ideal.
Dar un stângaci nu se împușcă cu mâna dreaptă.
O persoană cu frică de înălțimi nu sare.
Un laț bine înnodat necesită studiu.
Sinucigașii vor să lase lumea asta repede. Nu vor să dea explicații.
Și nici eu.
Poate... mă surprinzi?
Sună încântător.
Am depus un avertisment de boală mintală,
descriindu-l ca sinucigaș, așa că va avea sens pentru toată lumea.
Pot să-i dau doctorii în judecată pentru malpraxis.
Sunteți doamnă deșteaptă.
Mă gândesc, poate îi tai venele și îl ții până moare?
Sunt prestator de servicii.
Am auzit că e o moarte nedureroasă, să sângerezi de moarte.
Acum, nu am banii de care ai spus la telefon, cash,
dar îți ofer ceva care va valora și mai mult pentru tine.
Vezi?
Poți să iei barca asta.
Dar n-o poți vinde în Louisiana. Are o creanță de asigurare.
Dar, dacă o duci în estul Texasului, Beaumont sau Port Arthur,
garantat iei cel puțin 6.000 pe ea.
Barcă de viteză.
Ca-n Miami Vice.
Da! Ca-n Miami Vice.
Credeți-mă, vom ajunge la asta în cele din urmă,
dar vreau să pun o întrebare aici, pentru că are, cred, legătură
cu ce vom explora semestrul ăsta,
ideile despre personalitate, sine și conștiință.
Deci întrebarea mea simplă este:
câți credeți că vă cunoașteți?
Simțiți că știți bine cine sunteți?
Hai, nu vă cunoașteți?
Bineînțeles că da.
Toată ființa voastră e dedicată noțiunii de sine.
Trebuie să fie, pentru supraviețuire.
Dar semestrul ăsta
vom pune în discuție această noțiune.
Dacă sinele vostru e o invenție,
o iluzie, teatru, un rol pe care l-ați jucat
în fiecare zi de când vă știți?
E mereu un moment distinct
când fosta soție face un copil cu altcineva.
O să vedem.
Pare un curs bunicel.
Mulți își disprețuiesc fostele soții, dar Alicia îmi era cea mai bună prietenă.
Sau măcar mă știa cel mai bine.
Dacă sinele e o invenție
și totul e un rol, crezi că oamenii se pot schimba?
Da, în limitele noastre, care nu înseamnă foarte mult.
Nu știu, n-am fost niciodată sigură.
Știi, multe cercetări și informații recente spun că putem.
Luminează-mă!
Am citit multe studii care spun
că și la maturitate ne putem schimba personalitățile.
Și lucrez cu mai mulți clienți la asta.
Bine. Definește schimbarea!
Bine. Cele cinci trăsături care conturează personalitatea.
Extrovertirea, deschiderea la experiențe, stabilitatea emoțională,
caracterul agreabil, conștiinciozitatea.
Pot fi schimbate în doar câteva luni.
În ce sens?
Trebuie să întruchipezi trăsătura în loc să te gândești doar la ea.
Ca principiul „de parcă”.
Te porți de parcă ești așa cum ai vrea să fii
și în curând îți dai seama că așa ești tu.
Fostul tu... unde se duce?
E tot acolo, doar că diminuat semnificativ.
Și cel nou e amplificat.
Deci n-ai avut câteva decenii ca să aștepți să mă schimb eu?
Ei bine...
Dacă era ceva de care nu păreai interesat, aia era schimbarea.
Am acceptat ideea că nu o să am parte de o relație normală.
Nu. Ce e normal?
Privește-o așa, toată lumea e măcar un pic dereglată.
Trebuie să găsești pe cineva dereglat pe gustul tău.
Sau care îți completează latura dereglată.
Asta e o altă tehnică de supraviețuire care ar implica altă persoană.
Bine.
Apropo de dereglat,
credeam că faci doar chestii tehnice pentru poliție.
Acum lucrezi sub acoperire la prevenirea crimelor?
Da. Ăsta sunt eu.
Trebuie să fie tare ciudat.
N-o să renunț să predau,
dar chestia asta e ca o cercetare pe teren.
Cum adică?
N-o să-ți vină să crezi cu ce latură a omenirii îmi petrec timpul.
Și, în mare parte, vezi cum dragostea se încheagă în ură,
iar crima e cea mai bună ieșire.
Am senzația că tu n-ai vrut niciodată să mă omori când eram căsătoriți.
- O spui de parcă e ceva rău. - Nu, e doar o observație.
Ca să omori pe cineva, îmi imaginez
că ar trebui să fii capabil de multă pasiune.
Nu sunt incapabil de pasiune.
La anumite lucruri, da, sigur,
dar ar trebui să te vezi cu cineva.
Un terapeut?
Nu. O femeie. Sau... în fine.
Am compania loială a sinelui și eului.
Bine. Trebuie să vezi și o femeie, și un terapeut.
Nu cred că e cea mai bună utilizare a abilităților mele.
Jasper, dacă n-ar fi sindicatul poliției, nici n-ai avea o slujbă acum.
Am înțeles. Dar acum, că m-am întors, ar trebui să primesc fosta slujbă.
Măcar am pregătire pentru ea.
Poate n-ai auzit, fiind suspendat, dar Gary a făcut treabă minunată.
Rata lui de condamnări e mare și, sincer,
e mai versatil decât tine.
Tu crezi asta, Gary?
Credeți că e adevărat?
Statisticile nu mint.
Nu-ți place postul, Jasper? Poate-ți găsesc ceva la Rutieră.
Drace! De ce nu mă pui să curăț toaletele, dle sergent?
Aș putea să fac asta!
Pentru că faci pe nebunul,
am s-o spun pe șleau.
Încercăm să-ți ascundem fața, bine?
- „Cine îi bate pe adolescenții ăia?” - Nu fără motiv.
Poate ai uitat, spre deosebire de nouă milioane care au văzut clipul,
dar avem un public furios și nu vrem să ne sâcâie.
Așa că ascultă-mi sfatul, fă-ne și fă-ți și ție o favoare,
fă-te mic și ține-ți naibii gura!
Poți să faci asta?
Altceva?
Mama a fost Miss Del Rio.
S-au mutat în New Orleans după Katrina.
Părinți divorțați, tată absent.
Joburi din când în când, coafeză, stewardesă.
Măritată cu Ray Masters, care are o afacere de familie cu petrol și benzină.
Apoi...
nimic.
Niciun cazier.
Câteva plângeri domestice, nicio arestare.
Deci, Madison...
cine e asasinul tău plătit?
MIC-DEJUN ȘI PRÂNZ CALD
Îți place plăcinta?
Orice plăcintă e bună.
- Ron. - Madison.
Spune-mi, Madison, cum îți câștigi existența?
Soție devotată.
Evident.
Presupun că despre asta vrei să vorbim.
Și, ca să-ți răspund,
nu mă lasă să muncesc.
Nu mă lasă să fac nimic.
Pot să iau o gură de plăcintă?
Sigur.
Mă ține la regim.
Ce bună e!
E drăguț.
Îți plac câinii?
Ți se pare că mi-ar plăcea pisicile?
Da. Nu prea înțeleg pisicile.
Cam sinistre.
Chiar?
Da, toate poveștile alea...
Ce povești?
Despre pisici geloase care sufocă bebeluși și de-astea.
Îmi pa...
Știi pe cineva care a pierdut un copil
din cauza unei pisici geloase, criminale?
Doar verific datele.
- Nu personal. - Bine.
Dar am auzit-o de la multă lume.
Poftim!
- Trebuie să-i dăm de cap. - De acord.
Dnă detectiv, am găsit amprente de labe pe victimă?
Nu, domnule, dar adunăm suspecți acum.
Nu-i treabă ușoară, după cum știm.
O adevărată cotoi-strofă.
Ce?
Ești bună.
Și tu.
Tu cu ce te ocupi?
- Scuze, am uitat. - Nu, e-n regulă.
Asta e...
greu.
Da.
Nu pot să cred că fac asta.
Ești pe mâini bune.
Cum funcționează, de obicei?
Tu cum vrei să fie?
Nu știu.
Mi-e foarte frică.
De ce ți-e frică?
Pentru că e un om rău.
Nu știi cu cine m-am măritat și e tot mai rău.
Te înțeleg.
Ai știut dintotdeauna că voiai să fii...
Nu e chiar un vis din copilărie.
Te gândești vreodată...
dacă ai face altceva?
Sau dacă ai alege altă cale?
Nu mă gândesc prea mult. Nu sunt sentimental.
Da. Toți avem regrete.
În branșa mea, nu-mi permit să gândesc așa.
Aș vrea să pot face asta.
Dar mă simt ca într-o închisoare
și simt că o să mor în închisoare.
Dar n-o să mor în închisoare.
Pentru că, dacă venirea mea aici, să mă întâlnesc cu tine,
e cea mai bună decizie luată, fiindcă e pentru mine?
Scuze.
La naiba!
El e.
Trebuie să plec, dar am adus...
Pot să fac o sugestie?
Uite, eu nu mă aleg cu nimic din asta.
Practic, mă las fără slujbă, dar fă-ți ție, celei din viitor,
pentru că meriți o viață fericită, împlinită,
și poate avea parte de ea, o mare favoare.
Ia ce e acolo și fă-ți o viață nouă.
Chiar acum. Nu te duce acasă!
Și, dacă ai nevoie de ceva
sau dacă te răzgândești,
ai numărul meu.
Alo?
Acum îi înveți pe oameni cum să trăiască?
Am văzut și-am auzit bine?
- Nu cred. - Ce?
„Ce?” Lasă capcana noastră...
- „Lasă-mă să fiu terapeutul tău”? - Nu e o ucigașă.
Trebuie doar să se adune. Eu sunt aici în slujba binelui public.
Binele public?
Ce ai făcut e unul dintre cele mai neprofesionale lucruri.
N-am mai văzut așa ceva.
Vedeți? Asta se întâmplă când angajați un amator.
Am evitat incitarea la comiterea de infracțiuni.
Nu, instanța decide asta.
Tu îi aduci în arest.
Avem păreri diferite despre tehnică. Gata!
Și ai observat cât de drăguță era?
Oare a avut vreo legătură?
N-o să știm niciodată, nu?
Pentru că ciudatul i-a dat drumul înainte să înceapă să se incrimineze.
A fost, să spunem, un rezultat neobișnuit.
Va fi raportat ca atare.
Bine, fie.
Bine. Vorbim în curând, Gary.
- Bine. - Pa, Gary!
Pa!
Doamne sfinte, are boală pe Gary. Am mai văzut asta.
Vedeta cade, vine rezerva
și e beton pentru totdeauna.
Știu că pe-asta a bulit-o, dar...
Ce nume a folosit?
- Ron. - Măi, Ron e belea!
E ca un Idris alb.
Mi-ar plăcea să beau o bere cu el, și nu vorbesc de Gary.
Eu m-aș îmbăta criță cu Ron.
L-aș lăsa să-mi dea coca în drum spre Vegas.
Eu mi-aș rupe diafragma pentru Ron.
N-aș împărți un pai cu Gary.
Gary o are cât un pai, dar Ron...
De-a dreptul baton.
Pare că și tu i-ai trage-o lui Ron.
Aș accepta ce rămâne după tine,
dacă ar fi Ron.
Această urmărire în judecată nu a fost nimic mai mult
decât o operațiune sub acoperire în care poliția a ademenit inculpatul!
Și tipul ăsta...
e cea mai manipulativă, necinstită,
și escroacă persoană din câte există!
Acest Gary Johnson nu e o ființă umană.
Pentru că o ființă umană are umanitate.
Empatie!
O ființă umană ajută în momente de slăbiciune.
Gary Johnson îi vânează pe cei slabi.
Și, din punct de vedere legal,
e un fel de vampir sub acoperire
care folosește un AR-15
ca să omoare un țânțar!
Sunt atât de obișnuit cu asta!
În timp ce eu aduc o tonă de probe irefutabile,
tot ce pot ei e să mă facă pe mine cumva ticălosul.
Știu că doar își fac datoria,
dar un atac personal e tot un atac personal
și e cam nasol să fii nevoit să-l asculți.
Noi, jurații, îl găsim pe inculpat vinovat de acuzații.
Dar, în categoria „oamenii sunt veșnic mistere”,
asta se întâmpla des:
Eu am iertat-o. Ea m-a iertat.
Și, la naiba, am făcut și mai rele.
Cred că merită încă o șansă...
Urmată de asta:
În urma probelor și a mărturiilor,
îl găsim pe acuzat nevinovat.
Felicitări, Tammy!
Poate dragostea lor nu era perfectă, dar era aparte.
Te-nțeleg.
Jur, sistemul legal al țării noastre...
Trage!
...e distrus. Poftim!
Nu! Ai nevoie de practică mai mult decât mine!
Bine, atunci.
Nu poți da vina pe cineva că-și face singur dreptate.
E o chestie în care chiar cred.
- Ce anume? - Dreptatea personală...
Pentru când sistemul nostru laș dă greș.
- Când facem asta, trebuie s-o facem bine. - Da.
Dreptatea personală o să fie a ta.
N-ai acceptat nedreptatea.
Nu, la naiba!
Trage!
Ei, asta e America de care mi-e dor.
Amin!
Uite... Ai nevoie de trei lucruri ca să omori un om.
Da.
- Arma. - Da.
- Gloanțele. - Da.
Și coaiele. Și, frate, am din plin din toate trei!
Tanner, ticălosule!
Trage!
Așa mai zic și eu!
BUNĂ! NU INSIST, DAR M-AM GÂNDIT CĂ ȚI-AR PLĂCEA.
ADOPȚII SALVAȚI ANIMALE CU LĂBUȚE!
Desigur că aici aș trage linie. Sunt profesionist.
Dar, practic, nu mi-a dat mie mesaj.
Ci lui Ron.
Dar nu cred că-mi plac câinii. De fapt, sunt alergic.
Și fizic, și emoțional.
Mi se pare că au prea multe nevoi, trăgând spre cel cu carnea.
Dar, până la urmă, toți suntem lași.
Cerem mai mult, ne facem de râs pentru resturile altora...
Câinii doar că nu-și cer scuze.
Prietene.
Ai venit!
Și eu credeam că mie-mi plac cățelușii.
Fac gargară cu sos de grătar înainte de chestiile astea.
Cățeii plâng după mine.
Mă bucur că ai venit.
Mă bucur că m-ai invitat.
Ce mai faci?
Eu, bine. Întrebarea e ce faci tu.
Minunat.
Da. Minunat.
Am plecat aproape imediat.
Am locuința mea în St. Roch.
E un dezastru, dar e a mea. Așa că-mi place.
Divorțez.
Da.
Uneori trebuie doar să faci ceva.
Mă bucur pentru tine.
Când ți-am văzut mesajul, mi-am zis:
mă reangajează la un eveniment pentru câini?
Nu! Doamne, nu! Nu.
Nebunia aia a trecut.
Sunt alt om, am o viață nouă, el e...
Și iată-te acum!
- Îmi stă bine părul? - Adorabil.
Lui nu-i plăcea.
Ura câinii, fustele mini. Deci știi ce?
Recuperez timpul pierdut.
Mă bucur tare mult că îți merge așa.
Mulțumesc.
Nu, chiar îți mulțumesc.
Nu vreau să pară ciudat, dar n-aș fi reușit fără tine.
Poftim! Am spus-o.
Nu primesc multe mulțumiri în branșa mea.
Da, bănuiesc că nu.
Madison!
Avem o problemă în cușca cu husky. Un cod maro.
- Bună! - Bună!
Ron. Jill.
Jill. Ron.
- Încântat. Ai nevoie de ajutor? - Nu, ne descurcăm. Tu?
Și eu.
- Am treabă. - Bine.
Pasă lungă!
Fugiți!
Uite-o!
Nu.
- Nu. Nu cred. - Ce?
Nu ești asasin.
Nu se poate. Ai mângâiat cățeluși.
Te-ai jucat cu copii.
Mi-ai deschis toate ușile.
Și, totuși, omori oameni pentru bani?
Cavalerismul o fi mort, dar nu de mâna mea.
Am căutat informații despre tine. N-am găsit nimic. Parcă n-ai exista.
Poate sunt doar fantezia ta.
Bine.
O să vedem.
Câți?
Stai, nu vreau... Ba vreau să știu.
Gentilomii nu se laudă cu victimele?
Bine. Oficial, iubesc oamenii.
Totuși, îi omori.
Nu aleatoriu.
E întotdeauna cu un scop. Ca să protejez.
Și, poți să fii sigură,
unii oameni merită omorâți.
Nu?
Ba da.
Care e cea mai mare diferență
dintre tine, cel real, și ocupația ta?
Aș spune că eu, cel real, sunt iubitor de oameni.
Îmi place să mă simt bine. Dar...
Ca să fiu eficient în domeniul ăsta, trebuie să fiu un pic singuratic.
Nu trebuie să atrag atenția.
Vreau să fiu anonim. Nu las bacșiș prea mic sau prea mare.
Nu vreau să intru în conversații memorabile.
De-asta conduc o Honda Civic.
Vreau să pară că nu exist.
Nu știu. Asta e latura mea profesională.
Mai povestește-mi despre cea neprofesională.
Aș spune...
că a fi aici cu tine e foarte neprofesional, dar asta e...
Bine. Nu vreau să fii prea profesional.
Cum mă vrei?
Ce?
Te sperii?
Nu.
- Eu te sperii? - Ar trebui să fiu speriată?
Depinde de ce intenții ai.
Bine.
Vrei să știi totul despre mine. Dar tu?
Știi tot ce trebuie să știi.
Chiar?
Mi s-a spus că gândesc prea mult ca să fiu un amant bun.
Mi-a zis că sexul excepțional necesită lipsă de gândire,
o anumită cantitate de abandon animalic...
Îmi plăcea Ron.
El nu gândea. El făcea.
Așa că nu știu dacă eram mai bun ca Ron
sau era încărcătura electrică ce ne străbătea pe amândoi...
Până la urmă, în mintea ei, făcea sex cu cineva care omorâse câțiva oameni
și eu făceam sex cu o tipă clar capabilă să-și ucidă iubitul.
Nu sunt mândru să spun asta, dar mi-a îmbunătățit execuția.
Știi, n-am mai fost cu altcineva de atâta timp...
- Pot să-ți spun ceva? - Ce?
Asta e distractiv.
Sunt de acord.
Îmi place asta,
noi.
Da.
Uite, ca notă de avertisment cu dezvăluire completă,
am avut câteva iubite, o căsătorie timpurie,
dar, din cauza meseriei, mi-e de obicei greu
să mențin ce majoritatea ar considera o relație normală.
- Dă naibii normalul! - Amin!
Vrei să mă mai vezi?
Da.
Dar...
e un pic complicat, nu?
Nu e nevoie să fie.
E o idee proastă.
Bănuiesc că da.
- De pildă, nu putem merge la mine. - Bine. Nici nu vreau.
Nu pot să-ți spun unde sunt, în niciun moment.
Dacă sunt urmărit, ai fi prinsă la mijloc.
Ne vedem când ne vedem.
Și nu poate deveni prea personal.
Cu cât știm mai puține unul despre altul...
Bine, care e următoarea replică? „Nu te îndrăgosti de mine”?
Știu ce e asta.
Nu vreau să știu unde locuiești
sau ce faci în orice moment.
O să ne întâlnim aici oricând vrem
și nimic din afară nu contează.
Bine, atunci.
- Bine. - Suntem de acord cu termenii?
Unde semnez?
Mai trebuie să semnez undeva?
Inițiala aici.
Mai trebuie să pun inițiala undeva?
Să ne asigurăm că documentul ăsta e infailibil.
Conceptele freudiene de sine și supraeu sunt,
după Jung, în luptă continuă unul cu altul.
Supraeul
este conștiința noastră.
Ne răsplătește pentru purtarea adecvată aderând la normele societății,
la standardele morale.
În ce privește sinele,
ca oameni, avem dorințe,
instincte care sunt primitive.
Porniri care sunt bazate doar pe căutarea plăcerii,
ignorând consecințele.
Acum, eul
este intermediarul.
Puntea dintre instinct și logică,
lege și anarhie,
încercând mereu să maximizeze plăcerea,
minimizând costurile.
GEOLOGIE ȘI PSIHOLOGIE
Bun-venit la Madison Airlines!
Unde zburăm?
Undeva unde e cald și tropical.
Urmați-mă pe puntea de sus.
Clasa I până la capăt.
Domnule, vă rog să vă scoateți centura.
E pentru siguranța dv.
Ne așteptăm la turbulențe mari...
Pregătiți-vă de impact!
Știu că am stabilit să nu vorbim despre asta.
Nu trebuie să răspunzi, dacă nu vrei.
Dar cum o faci fără să fii prins?
Trebuie să fii deștept, minuțios,
cu câțiva pași înainte de ce știi că vor căuta.
Adevărul urât e că majoritatea crimelor rămân nerezolvate, mai ales pe-aici.
Deci, modul meu de operare e să acționez într-un mediu mai controlat
și să mut cadavrul într-un loc mai haotic.
Nu e murdar?
Poate fi, dacă nu ești deștept.
Repede, o să mă împuști. Unde?
Nu! Mai jos.
Mai jos.
Mai... Bine, nu...
În inimă.
În anumite zone, cum e capul sau gâtul,
sângele n-are unde să se ducă decât afară.
Mare mizerie!
Și oamenii sunt doar niște saci mari de sânge
și ai o cavitate toracică, frumoasă
care ține totul înăuntru.
Până să poți muta cadavrul,
să pregătești locul, să spui povestea pe care vrei s-o găsească.
Am fost prea timid să joc în piesa de liceu,
dar, cumva, îmi găsisem scena
și fiecare arestare era ca o ovație în picioare.
Urmează să ne avântăm în ape adânci.
Asta e serios.
Dacă iau plicul ăsta și plec,
mâine la aceeași oră, capul ei va fi într-o pungă de supermarket.
Restul, hrană de porci în Opelousas.
Acum, spune-mi foarte clar.
Asta îți dorești?
Bine. Am o femeie. Îi plac aplicațiile matrimoniale.
Să-și găsească iubit.
Se dă în bărci cu un manager din Piccadilly
și vor să-mi și ia totul.
Nu știu cum e prin părțile tale, dar aici
nu-i iei omului televizorul, câinele și barca.
Nici pomeneală!
Omoar-o pe târfă!
Cu plăcere.
Onorată instanță,
un prădător psihopat va fi mereu o amenințare pentru societate.
Pe de altă parte, cineva care comite o crimă pasională
sau din impuls, în termeni legali,
nu e mai susceptibil de crimă decât orice alt membru al societății.
În acest caz, aș caracteriza
doar intenția de a solicita o crimă,
deși nimeni n-a fost rănit, drept un fel de „impuls”,
nu tentativă de crimă cu premeditare.
Obiectez!
Se respinge.
O întrebare ar fi binevenită.
Dle Johnson, ați mărturisit anterior
că ați simțit că ăsta a fost un act premeditat.
Ați vrut să spuneți că toată înscenarea asta
și constrângerea la plănuirea crimei au fost premeditate?
N-a fost nimic subit sau impulsiv la întâlnirea noastră.
Intenția a fost clară. Punerea în practică a fost detaliată.
Dacă nu urmăriți constrângerea, de ce faceți cercetarea?
De ce vă costumați? De ce vă deghizați?
Sigur, clientul meu s-a trezit în împrejurări compromițătoare,
dar întrebarea mea, dle Johnson, e: care sunt împrejurările dv.?
- Obiectez, dnă judecător! - Se admite.
Ce ascundeți cu costumele astea? Pe cine încercați să păcăliți?
Ce ar face Ron?
Obiectez! Hărțuiește martorul.
Datoria mea nu e să analizez întâlnirea,
ci să mă întâlnesc cu clientul în acele împrejurări.
Să completez imaginea pe care ei și-au creat-o deja.
Nu mă ocup cu a doua șansă.
Am ceva cu care ne putem juca.
Îmi place cum sună asta.
- Ce ai acolo? - Alege o mână.
Stânga.
Ai pierdut.
La naiba!
Pentru ce e ăla?
Tu ce crezi? Sunt o femeie singură.
Trebuie să mă apăr.
În plus, discuțiile despre crime m-au speriat.
Bine.
Crede-mă, n-o să fii mai în siguranță cu ăla.
Tu ai o armă.
E altceva. Eu sunt profesionist.
O să-mi arăți cum s-o folosesc sau nu?
Acum?
Nu aveam noi un contract?
Nimic din afară nu contează?
Va trebui să ne părăsim cuibul la un moment dat, nu?
Da?
Bine. Sunt slabă.
Ținte reutilizabile.
De ce e atât de greu?
- E nevoie de exercițiu. - Nu-mi arăți tu, durule?
Distanța asta
e pentru amatori de weekend, turiști...
Asta e distanța mea obișnuită.
Bine, stai! Ascultă-mă!
- Luna controlează mareea, da? - Da.
Noi suntem în mare parte apă. Cum să nu ne afecteze Luna plină?
Gândește-te!
Practic, nu are nicio logică.
- Ba are. - Ba nu.
Faza Lunii nu are legătură cu gravitația.
Are legătură cu umbrele.
Arată doar cât blocăm din lumina Soarelui pe Lună.
Relația gravitațională dintre Lună și Pământ,
două corpuri cerești, e fixă.
Luna arată diferit pe parcursul lunii,
dar nimic nu se schimbă pe Pământ, știi?
Bine, nu știam că am ieșit cu Neil deGrasse Tyson.
Trebuie să te surprind mereu.
- Hai să dansăm, băiete! - Da.
Hai să plecăm de-aici!
- Ray. - Nu, stai, omule!
Madison?
La dracu'!
- Te-am sunat. - Ray, te rog.
Ai fost prea ocupată ca să răspunzi.
Cine dracu' e ăsta?
Sunt iubitul ei.
Chiar? Eu sunt soțul ei.
- Ray, hai să nu... - Să nu ce, Maddy?
Nu, spune-mi, Maddy! Vrei să fiu cordial?
- Mi-a părut bine. - Și mie, iubitule!
Madison, ești jalnică!
- Știi ce? Nu. - Ray!
Nu, n-am terminat. Lasă-mă naibii!
Glumesc doar! Haideți!
Ce, e o crimă să mă distrez cu noul tău prieten?
Ray, poți să ne lași în pace?
Nu-mi întoarce spatele!
- Ray! - Nu-mi întoarce spatele!
Târfă nerecunoscătoare! Vino încoa'!
- La naiba! - Cere-ți scuze, javră!
Da. A spus să-ți ceri scuze, javră!
E profesionist. O s-o facă.
Arată-i!
La dracu'!
Haide!
Profesionist la ce?
Da. Un tâmpit profesionist.
Urci pe scara socială, nu, Madison?
- Ne mai vedem, profesionistule! - Hai, Ray!
Știți ce? Sugeți-o! Vă meritați unul pe altul!
- Ray, haide! Hai să... - Taci naibii!
Nu e frumos, omule!
Nu-mi revin! A fost uimitor!
Ai fost incredibil.
Încrezutul ăla nenorocit nu se dă înapoi în fața nimănui.
I-ai văzut fața?
- Da... - A plecat cu coada între picioare.
A fost super.
Bine, șmechere.
Nimeni nu mi-a mai luat așa apărarea.
Ei bine...
Uite... Cea mai bună întâlnire.
- E bună. - E atât de bună!
Se pare că tu și Ray aveți păreri diferite despre divorț.
Mie mi-e clar. N-am ce face dacă el e nebun.
- Ai văzut cât de nebun e. - Da.
Dar sunteți divorțați, nu?
Vezi un inel pe degetul meu?
- Nu. - Exact.
Care sunt șansele
să fim în același club în care e și el?
Ce e cu întrebările astea?
Bine!
Am greșit.
Am încălcat contractul.
Dar o să fiu foarte bucuroasă să semnez unul nou când ajungem acasă.
Bine. Pari supărat.
Nu sunt supărat că am scos o armă în fața unui idiot.
Nu e mare lucru.
Dar eu nu te duc unde își petrec timpul prietenii și fostele mele iubite.
Trebuie să nu ne complicăm.
A fost o coincidență!
Ce dracu'? Uite cine e aici!
Mi s-a părut că ești tu.
Ce faci?
Iau niște mâncare.
Te-am văzut vizavi. Cum, nu?
Care sunt șansele? E o nebunie.
O să mă prezinți prietenului tău?
- Jasper. - Madison.
Madison.
Madison?
Madison...
Ne-am mai întâlnit? Îmi pari foarte cunoscută.
Nu.
Nu, nu cred.
- În fine. Poate o să-mi amintesc... - Poate.
Bine. Vă las să vă întoarceți la desert.
Voiam doar să te salut.
Seară bună!
Weekend plăcut!
Mă bucur că te-am văzut!
Bine.
- Pa! - Pa!
Ei, poftim coincidență!
Cine e?
Un tip cu care am lucrat.
Deci, fost soț, fost coleg...
Suntem chit?
- Nu. - Ba da.
O să semnez contractul din nou.
Ce facem? N-am fost anunțat. N-am făcut cercetare.
- Mă duc acolo descoperit. - Acum e bine să fii bun la slujba ta.
Halloweenul s-a terminat. Gata cu costumele!
Nu știm multe despre el. N-am avut timp nici să luăm autorizare de interceptare.
Deci e doar audio.
Îl cheamă Mike. Te așteaptă deja și pare cam volatil.
Devine înfricoșător.
Măcar știm cum arată?
Nu, dar a spus că va fi singur, citind De veghe în lanul de secară.
Istoric vorbind, e semn rău.
O să fie bine, Gary.
Poți s-o faci și-n somn. Încă unul prea laș ca s-o facă singur.
Poți s-o faci, G.
- Bine. - Poftă bună!
Mike?
Da. Judd?
Privirea înainte. E pentru protecția ta.
Spune-mi, Mike, cum te pot ajuta?
- Deci tu ești... - Da.
Și tu...
Da.
Spune-mi la ce te gândești.
Dacă n-ai venit aici pentru clătite.
Soția mea.
La ce te-ai gândit?
Tu ce crezi? Târfa mă distruge.
Nu pot trăi știind că e pe undeva...
cu altcineva.
Așa că acum sunt aici... cu tine.
De ce ai nevoie de mine?
De ce nu te ocupi tu de asta?
Crede-mă, vreau,
dar divorțăm acum.
Și aș fi suspectul numărul unu.
Am nevoie de paravanul perfect, de alibiul perfect.
Practic, nu ați divorțat încă?
Ce-ți pasă ție?
Și am uitat să spun. E...
S-ar putea să fie doi.
Are un iubit nou.
Un jegos.
Și?
Și, dacă e acolo, poți să-l lichidezi și pe el.
Nu mă deranjează.
O să te coste mai mult.
Ești OK cu asta?
Da, dă-i naibii pe amândoi!
S-a făcut. Ai adus banii?
Da, sunt aici. Ar trebui să ajungă pentru amândoi.
Dar am o cerere specială.
Mă ocup cu servicii.
Când o faci, vreau să știe de ce.
Chiar înainte s-o faci, uită-te în ochii ei și spune-i:
„Asta e de la soțul tău iubitor.”
Vreau să fie ultimul lucru pe care-l aude.
Știi ceva?
Poate îl aranjez pe iubit pe gratis.
Ce dracu'?
Ce? E foarte simplu.
Îmi dai banii și eu mă ocup de asta.
O să mă ocup singur de asta.
- Ce naiba a fost asta? - Nu știu. A intrat în panică.
Se mai întâmplă.
Da?
...acum. Dar lăsați un mesaj.
Madison, nu sta în casă. Aud niște chestii despre Ray. Sună...
Ce-a fost asta?
- Ce? - Ce?
Cum ce? Tipul a fugit așa?
Nu știu. A intrat în panică. Nu le poți câștiga pe toate.
Nu cu atitudinea asta. Dacă-s stresați, îi liniștești.
Din perspectiva mea, devii cam neglijent.
Poate.
Uite, voiam să vorbesc cu tine despre seara trecută...
Ce e cu ea?
Ea?
Înțeleg, omule. Acum are sens.
E în regulă. Și eu mi-am tras-o cu câteva suspecte.
Nu e mare lucru. Îți prinde bine.
M-am întâlnit întâmplător cu ea. Bine?
Îmi mulțumea că am adus-o pe calea cea dreaptă.
Sunt sigur.
Nu vreau ca lucrurile să fie înțelese greșit.
Gary... poți avea încredere în mine.
Stai!
Mai zi-mi o dată. Vrea să angajeze un asasin?
Da! Vrea să mă angajeze să te omor! Ce nu înțelegi? Trebuie să plecăm.
- Și te-a văzut în persoană? - Da.
- Și știe cu ce te ocupi? - Da.
Și o să mă omori?
Despre ce vorbești?
O să mă omori?
Nu.
Atunci n-am de ce să-mi fac griji.
Cred că o s-o facă el.
Nu, n-o va face.
N-o va face.
Bine. Întreb juriul din ziua de azi: care e verdictul?
Sentință pe viață fără eliberare condiționată.
Ce modern din partea voastră! Cum ați ajuns la concluzia asta?
Deși simțim că persoana e vinovată de un act atroce,
nu credem că uciderea lui prin lege rezolvă ceva,
doar cauzează și mai multă suferință.
Bine.
E un exemplu bun de sistem legal făcut să răspundă dorinței cetățenilor.
Acum să ne întoarcem în timp, la prietenii noștri paleolitici,
cu 25.000 de ani în urmă, când totul era foarte diferit.
Nu exista juriu. Nu exista un sistem legal.
Era doar o comunitate nomadă.
Ce faceți cu problema voastră, cu amenințarea existențială
sub forma liderului de nestăvilit, care invadează alte triburi?
Omoară. Violează. Prăduiește.
Pare că o să vă omoare pe toți.
Ce opțiuni aveți?
Variază. Unii cred că ar trebui exilat...
Nu avem cum să-l exilăm. O să-l suim într-o barcă?
Majoritatea dintre noi...
vor să-l elimine.
Orice e nevoie pentru supraviețuire.
Nu vă puneți cu Jerren!
Și cum rezolvați problema?
Execuție.
Asta e nemilos.
Dar, istoric, probabil alegerea corectă.
Au fost foarte multe burse exact pe acest subiect.
Și noua gândire e că aceste crime țintite
joacă în evoluția socială un rol mai mare decât s-a crezut.
Impulsul de a smulge aceste buruieni destabilizatoare
e probabil o parte sumbră din ADN-ul nostru istoric.
Aceste omoruri deserveau un scop dublu.
Nu doar că protejau coerența socială și normele,
dar eliminau, de asemenea, un tip de persoană abuzivă
și necooperantă din fondul genetic.
Când a devenit sexy profesorul nostru?
Știu.
Duceți statisticile la sediu după-amiază?
Știu de cadavru?
N-am apucat să le spun.
Ce cadavru?
I-am dat drumul unei doamne care voia să-și omoare soțul.
Nu, el i-a dat drumul.
Madison Figueroa Masters.
Cea cu care ai fost Ron.
Da, soțul ei a fost găsit mort.
Îmi pare rău. Ce s-a întâmplat? Unde?
Cadavrul a fost găsit pe Cabbage Alley, lângă Chef Menteur.
Posibilă tranzacție de droguri cu final nefast. Un glonț de .38 în aortă.
Gary?
Când mă documentam despre omul nostru,
părea să aibă multe probleme cu drogurile, așa că...
- Vreun suspect? - Nu chiar.
Se pare că s-a certat cu soțul ei în fața unui bar, Virgo's,
și însoțitorul ei a scos pistolul.
L-am identificat?
Încă nu.
Poate e un iubit nou?
Să încercăm să-l găsim, să vorbim cu el?
Îmi place asta.
Anunță-ne ce afli.
Cred că eu și Johnson ar trebui să lucrăm împreună.
Pot să-l iau?
Sigur.
Ești de acord, Gary?
Da.
Ce faci?
Îl caut pe iubit.
La naiba! L-am găsit!
La naiba, ce bun sunt!
Haide! Ce facem aici?
Uite, n-o să spun nimănui.
Ce să le spui? M-am întâlnit iar cu ea.
Nu înseamnă că-s iubitul ei sau că am vreo legătură.
Cât de defensiv ești! Uite, nimeni nu te acuză de nimic.
Mă întrebam doar dacă-l știi pe tipul ăsta.
Dacă ți se pare cunoscut.
Da, e tipul care a ieșit din restaurant.
Cum îl chema? Mike?
Ray. E soțul lui Madison. Nu?
Da.
Am reascultat conversația voastră
și tocmai a căpătat cu totul altă semnificație pentru mine.
Ai știut precis cum să-l enervezi cu replica aia cu iubitul, nu?
- Nu? - Unde bați?
Nicăieri. E doar...
Uite, suntem prieteni, nu, Gary?
O să-ți spun ceva.
De-a lungul anilor, am învățat să-mi urmez instinctul
când am bănuieli și, de obicei, ceva interesant iese la iveală.
Valoros.
Să-mi spui ce afli.
Poate.
Bine. Ei bine...
Nu știu. Nu e nimic aici.
M-ai speriat.
Bună!
De ce te uiți așa la mine?
Cum?
De parcă ceva e în neregulă.
E ceva în neregulă?
Ceva ieșit din comun?
Bine, ce faci? Uite, Ron, e prea devreme pentru asta.
Ai auzit de Ray?
Că e mort? Da.
Tu de unde știi?
Știu și gata!
Aveai de gând să-mi spui? Nu credeai că o să vină vorba?
Ba da, dar cine ți-a spus?
Ăsta e domeniul meu. Știi, ascult frecvențele poliției.
Cam știu cine e omorât în orașul ăsta.
Ți-e bine? Pare să-ți fie ciudat de bine.
Evident că urma să-ți spun.
Doar că încă o procesez și eu.
Nu prea știu ce să fac cu informația. Știi, mă aflu într-o poziție ciudată.
Ar trebui să fac pe văduva îndurerată?
Nu știu să mă prefac.
Era un om bun? Nu.
Îl iubeam? L-am iubit.
Dar... oamenii jelesc diferit.
Trebuie să știu. Ai vreo legătură cu asta?
De ce aș avea vreo legătură?
Ce motiv să am? Crezi că...
Eu te-am convins să nu îl omori, ai uitat?
Crezi că omor oameni de capul meu, gratis?
Bine.
A trebuit să întreb.
Îmi pare rău.
E în regulă. Sunt...
Înțeleg.
Vino încoace!
Mă bucur că ești aici.
Și eu.
Deci, ce s-a întâmplat? Te-a sunat poliția să-ți spună?
Da.
Și ce spun? Există suspecți? Arestări?
Ei cred că se făcea o afacere cu droguri. L-au găsit împușcat.
- Mi-e atât de frică! - Știu.
E atât de ciudat!
Atât de neașteptat!
Dar nu trebuie să-ți fie frică. De ce să-ți fie?
Pentru că eu l-am omorât.
Tu l-ai omorât?
Da.
De ce ai face asta?
Tu mi-ai spus că voia să mă omoare.
Deci te ataca, a fost autoapărare?
- Practic... - Practic, ce? Ce făcea?
Era ori leșinat, ori dormea.
Și l-ai omorât?
Da.
Am inventat o poveste și ei o cred.
Dumnezeule...
Dumnezeule!
De ce te ambalezi așa?
- Tu o faci tot timpul. - Ba nu!
N-am făcut-o niciodată. N-am omorât pe nimeni.
Despre ce vorbești?
Sunt un asasin fals.
De-asta nu te-am închis. N-am pus să fii arestată.
Pentru că lucram sub acoperire.
Ești polițist?
Nu. Eu...
Predau la facultate. Chestia cu asasinul e un part-time scăpat de sub control.
Deci m-ai mințit în tot acest timp?
Eram blocat.
Nu voiam să te pierd, și l-ai întâlnit pe Ron întâi.
Și ți-a plăcut Ron...
Și mie-mi plăcea Ron. Și n-am vrut să ți-l arăt pe Gary.
Cine dracu' e Gary?
Eu sunt Gary.
- Nici nu-ți știu numele? - Numele meu adevărat e Gary Johnson.
- Gary? - Știu!
Scuze!
Au sunat de trei ori.
Se întâmplă ceva. E o situație, probabil...
Hei, ce faci, Claude?
Gary, unde ești? Avem nevoie de tine la secție.
- Acum? - Da.
E ceva nou în cazul lui Madison Masters.
Bine. Vin imediat.
Îmi pare rău.
Trebuie să mă ocup repede de ceva și mă întorc.
Nu!
Doar pleacă, oricum te-o chema!
Poate am intrat ca Ron, dar am plecat ca Gary.
Johnson e aici! Phil, sala de informare.
DEPARTAMENTUL DE INVESTIGAȚII
Stai să auzi asta!
Arăți bine, Gary!
Mă bucur că ai venit.
Pare tot mai mult că am dat-o-n bară.
Madison Figueroa e acum suspecta numărul unu.
- Chiar? - Chiar.
Ia loc!
Spune-i ce am aflat.
Acum șase luni, Ray Masters și-a mărit asigurarea pe viață
cu un milion de dolari.
O poliță în care, firește, soția era numită singura beneficiară.
Polița precedă tentativa de solicitare,
dar cei de la Omucideri cred că există o legătură.
Poate, după întâlnirea voastră, a convins pe altcineva sau a făcut-o ea.
- Așa e când dai drumul cuiva. - Nu ajută.
Și aia a fost demult.
Gary, ai mai vorbit cu ea după întâlnirea de la Please U?
Da. De fapt, da.
Da? Când?
Am dat de ea la Ted's Frostop.
Mi-a mulțumit că am ajutat-o, că i-am dat un sfat bun.
De fapt, în seara aia m-am întâlnit cu tine. Ai vorbit cu ea.
Și tu ai vorbit cu ea?
Nu mi-am dat seama că era ea.
Da, era Madison.
Și crezi că ar putea fi implicată în uciderea lui?
Există întotdeauna o posibilitate, dar m-aș mira.
Părea atât de fericită!
Își părăsise soțul. Își luase o locuință.
Și părea că-i merge foarte bine.
Deci ce facem în continuare?
O putem aduce la interogatoriu oricând.
Își va lua un avocat, se va închide în ea și, dacă e implicată,
are minciunile și alibiurile puse la punct.
Avem o șansă unică să scoatem povestea neînflorită de la ea.
Tipul ăsta.
- Eu? - Da.
Întrebare: când te-ai întâlnit cu ea,
erai Gary sau asasinul?
Drept cine te-ai dat?
Ron.
Pentru ea încă ești Ron, asasinul?
Cine altcineva?
Asta e grozav.
Ea va ști întotdeauna
că el știe că ea îl voia mort pe tip
și probabil că-l place sau are destulă încredere în el
ca să împartă o înghețată la Ted's Frostop.
Să fim realiști, se au la mână.
Ea n-ar bănui nici într-un milion de ani că el o înregistrează.
Cred că avem o oportunitate.
Deci regizăm o întâlnire întâmplătoare în care el o face să vorbească.
Nu întâmplătoare.
O întâlnire-surpriză.
Eu zic să-i punem microfon lui Gary și să mergem acum.
Mă gândesc că ai putea spune că voiai să vezi ce mai face.
Ai citit despre moartea soțului
și îi spui sincer de ce vrei să vorbești cu ea.
Îmi place asta.
Nu se știe ce va spune, dar, după ce o faci să vorbească,
o să-ți dai seama dacă minte.
Exact.
Ești OK cu asta, Gary?
Cred că e un plan bun.
Foarte bun.
Deci îmi trimiți adresa. Ne întâlnim acolo.
- S-o prindem! - Vin cu tine. Te pregătesc.
Ne vedem în dubiță.
Ești bine?
Da.
Bine.
Tu-mi dai emoții.
Chiar? Are nevoie de ăla?
Da. Vreau să fiu în urechea lui.
Prinde-o, Ron!
Sunt aici.
Sunteți acolo?
Mă auziți?
Tare și clar.
Merg căștile?
- Da. - Grozav!
Nu uita, doar audio. Vrem o înregistrare bună.
Am înțeles.
Trebuie să vorbim.
POLIȚIA ASCULTĂ.
O să apară chestii care trebuie rezolvate, altfel am pus-o.
Stai, ce?
SUNT RON. NU EȘTI CU MINE.
Se știe ce fac. După întâlnirea cu tine, sunt vizat pentru moartea soțului tău.
- Ei cred că unul dintre noi a făcut-o. - Nu eu!
Știu că tu ai făcut-o.
EȘTI NEVINOVATĂ. NEAGĂ.
- Nu ți-o iau în nume de rău. - Nu l-am ucis! Cine mă acuză de asta?
Minciuni! Ar trebui să știi că nu-s în stare!
Atunci, cine? Ce naiba s-a întâmplat?
- Știu doar ce mi-au spus. - Ce anume?
A fost împușcat cumpărând droguri. Era narcoman.
Bine, deci spui că nu l-ai omorât.
ȘTIU DE ARMA DE LA VIRGO'S. NU ERAM EU.
Când l-ai văzut ultima oară?
Nu foarte demult, la Virgo's.
Clubul?
Da, clubul.
Ieșeam din club cu un tip întâlnit pe ringul de dans
și am dat de Ray.
Ray a luat-o razna când m-a văzut cu alt tip,
a început să turuie, să amenințe și m-a înșfăcat.
Tipul, încercând să mă protejeze,
a scos o armă și i-a vârât-o lui Ray sub nas.
Întreabă de tipul cu arma!
Ray s-a speriat.
A plecat, eu am fugit și atunci l-am văzut ultima oară.
Și cine e tipul ăsta? Cel care a scos arma. Cum îl cheamă?
Nu știu.
- Nu-i știi numele? - Nu-i știu numele.
Ne distram pe ringul de dans
și l-am întrebat dacă nu voia să mergem în altă parte.
A spus „da”. Am ieșit și s-a întâmplat faza cu Ray.
Și, dacă și-a spus numele, eu nu l-am auzit.
Deci nu-i știi numele.
Pleci din club cu un străin oarecare, abia întâlnit?
Hei, du-te naibii!
Sunt adultă, sunt singură și nu era un oarecare.
Era un dansator foarte bun.
Mă bucur pentru tine. Pentru că misteriosul tău e suspect.
Aud că îl caută.
Polița de asigurare!
La naiba, și eu.
Bărbații buni sunt rari în ziua de azi. Mi-a luat apărarea.
Dacă-l găsesc, să-mi spui.
ȘTIU DE POLIȚĂ. DĂ VINA PE RAY.
La Please U, nu păreai interesată de bani,
ca alți nenorociți pentru care lucrez.
Da, pentru că nici nu eram.
Atunci ce e cu polița asta de un milion de care știe toată lumea?
Nu te preface că un milion nu înseamnă nimic!
Nu îndrăzni să mă minți! Știi de ce sunt în stare!
Familia lui Ray are bani. Fac chestii din astea.
Cumpără asigurări. Nici nu știu dacă eu primesc ceva.
Poate a schimbat beneficiarul când ne-am despărțit.
Nu le am cu finanțele. Ray vorbea despre bani...
FINAL GRANDIOS. DĂ-MĂ AFARĂ.
...și investiții, și de-astea, și nu îi dădeam atenție.
Îmi dai toate răspunsurile,
dar nu sunt răspunsurile bune.
Îți spun adevărul!
Tot știu că tu ai făcut-o!
Du-te dracu'! N-am făcut-o eu!
Cum îndrăznești să mă acuzi în casa mea?
Ieși dracului afară!
Sunt de partea ta. De-asta sunt aici. Încerc să te ajut să scapi basma-curată.
Nu pentru că sunt un tip grozav, dar, dacă nu mai ești vizată, scap și eu.
Putem ieși din porcăria asta împreună.
- Nu există „împreună”! - Pot să dau vina pe altcineva.
Dar mai întâi spune-mi adevărul! S-o fac cum trebuie.
Știi ce? Gata! Nu mai răspund la întrebările unui asasin!
Nu ești polițist! Să afle ei cine a făcut-o!
Ți-am spus deja tot ce știu! N-am avut nicio legătură cu asta!
Ray era un ratat drogat.
Acum ieși naibii din casa mea!
Hei! Ultima dată.
Îți ofer o cale de ieșire.
Când ies pe ușă, ești pe cont propriu. Te puteam ajuta.
Bine. N-am nevoie.
Din câte știm, am putea fi urmăriți și acum.
- Poate n-ar trebui să ne mai vedem. - Perfect!
Dacă mă vezi în public, nu mă saluta! Nu o lua personal.
- Evităm complicațiile. - Mie-mi convine.
La dracu'!
Cum ți s-a părut?
Dar ție?
I-ai dat destulă funie ca să se spânzure.
Ori e cea mai bună mincinoasă din lume, ori e nevinovată.
Da.
- La naiba! Am crezut că ea e. - Da, și eu.
Da, a părut destul de sinceră.
Tu, Jasper?
Da, înclin să fiu de acord. Nu cred că a făcut-o ea.
Bine lucrat, Gary! Serios.
Deci tipul ăsta misterios, cel care a scos arma...
- Să încercăm să-l găsim? - Nu.
Pare doar un tip care a scos o armă la un tâmpit pe o alee.
Nu s-a întâmplat nimic.
Da, am terminat aici.
Dumnezeule!
Da! Uite-l!
În carne și oase.
M-am gândit că o să treci pe-aici.
Hai, sărbătorim cu o bere? Îți aduc o bere.
- Tu ai luat prima dată. - O aduc eu.
E grozavă.
Ce se întâmplă, Jasper?
Chiar îi spuneam lui Madison ce actori fenomenali sunteți.
Așa că a trebuit să vin în culise,
să bag capul în cabină.
Interpretarea ta a fost fără cusur,
dar tu...
Tu, prietene,
m-ai dat gata!
Poate nu ți-am acordat destul merit, Gary. Sau... Ron. Scuze.
Gary... Ron...
Îi încurc câteodată. Și tu?
Câteodată.
- Da. - Ce dracu' se întâmplă?
Tocmai îi spuneam minunatei Madison
că urma să fiu mulțumit oricum ieșea în după-amiaza asta.
Dacă situația se întorcea în defavoarea ta,
măcar îmi luam slujba înapoi.
Dar, dacă-ți ieșea,
și, felicitări, se pare că ți-a ieșit,
trebuia să mă mulțumesc cu o grămadă de bani.
Și acum ai spune: „Ce bani, Jasper?”
Sau: „De unde bani?”
Și-atunci eu aș spune:
„Polița de asigurare a soțului mort.”
Bine.
Asta o să fie mica noastră înțelegere, bine?
Cea care-mi închide gura
și pe voi vă scapă de închisoare.
- Nu ai dovezi, Jasper. - E bine, eu...
- Nu ai. Ce, că ne întâlneam? Cui îi pasă? - La naiba! Nu știam.
- Ți-ai jucat cartea. Felicitări! - Suge-o! Dispari!
Opriți-vă!
Rămâi!
Iubitule, stai jos! O să-l ascultăm.
Da, iubitule, te porți urât.
Eu încerc să vă ajut.
- Să ne ajuți? - Dumnezeule mare, Gary!
Ajunge! Bine? Ajunge!
Bine? Termină cu minciunile!
Uite, încep eu.
V-am urmărit pe amândoi.
Și o să fiu și mai sincer.
Îmi voiam slujba înapoi.
N-am nimic cu tine, dar Doamne sfinte!
Am destule dovezi să fii închisă pe viață.
Și tu...
complice la crimă?
Măiculiță...
O să stai acolo ceva vreme.
Și sunt sută la sută sigur că tu ai făcut-o,
pentru că sunt sută la sută sigur
că durul tău de aici
n-ar putea omorî nimic.
E cald aici.
Și, ironic,
asigurarea pe viață se poate să vă fi salvat.
Adică banii ăia m-au făcut să cred că aventura asta...
întunecată...
prin care am trecut
poate avea un final fericit.
Bine, deci ziua în care îmi dați banii cash...
e ziua...
La dracu'!
Am pus-o.
Ce s-a întâmplat?
I-am pus droguri în bere. Sper că n-au fost prea multe.
Dar, dacă se trezește, o să ajung la închisoare...
Am drogat un polițist.
Am pus-o rău.
Ce faci?
Pentru ce e aia?
Angajament.
Nu poți scăpa dacă omori un polițist.
De obicei, nu, dar în cazul lui Jasper,
mă gândesc că putem.
Poliția probabil că se gândește la el cum ne gândim noi acum.
Le-ar fi mai bine dacă n-ar mai fi pe-aici.
Dumnezeule!
Și care e povestea noastră?
E găsit în mașina lui, într-o zonă izolată.
Cu droguri în organism, o pungă pe cap,
fără contuzii sau semne de luptă,
clar sinucidere.
Soția lui l-a părăsit cu ani în urmă, așa că...
nu are cine se îndoi de poveste.
E rasist, misogin, abuziv.
Un polițist foarte corupt.
Dă-l naibii!
Chiar facem asta?
Nu avem încotro.
Uite, știu că îți asumi un risc mare cu mine
și mai sunt niște cozi de pește de care o să ne ocupăm, dar...
cred că-s îndrăgostit de tine.
E întotdeauna un risc.
Și, ca să știi, cred că și eu sunt îndrăgostită de tine.
La bine și la rău?
Putem fi de acord că asta e oarecum la rău, nu?
MULȚUMESC
Da.
Deci suntem împreună până la sfârșit? Până ce moartea ne va despărți?
Da, pentru că nu cred în divorț.
Glumesc.
Suntem de acord cu termenii ăștia?
Da.
Unde semnez?
- Mai semnez undeva? - Inițiala, aici.
Să ne asigurăm că documentul ăsta e infailibil.
E un locșor aici unde trebuie să-mi pun inițiala.
Știu că v-am spus multe semestrul ăsta,
dar asta e ideea, nu?
Să fiți inundați, copleșiți de perspective și posibilități,
pentru că asta vă oferă viața dacă alegeți s-o priviți așa.
Eu n-am făcut-o mereu.
Credeam că realitatea e obiectivă, imuabilă.
Și suntem toți oarecum blocați, în sens platonician-cartezian-kantian.
Dar am ajuns să cred
că adevărul e creat prin integrarea punctelor de vedere diferite
și nu există adevăruri absolute, nici morale, nici epistemologice.
Ăsta mi se pare un mod care-ți dă mai multă forță în viață,
noțiunea asta că, dacă universul nu e fix,
nu ești nici tu.
Chiar poți deveni o persoană diferită și, să sperăm, mai bună.
Ce știu sigur e că realitatea voastră se va schimba pe parcurs
în moduri de neimaginat.
Vă sfătuiesc să fiți deschiși la această transformare.
La încheierea acestui semestru,
dacă am un sfat de viitor pentru voi,
în lumea asta complicată, e acesta:
păstrați identitatea pe care v-o doriți.
Și, oricine vreți să fiți după cursul ăsta,
fiți cu pasiune și dezinvoltură!
Multă baftă la examenul de final!
Puteți începe.
Vezi păsările alea albe de acolo?
Vezi ciocul lung, portocaliu? E ibisul alb.
Uită-te la ochii ăia! Sunt nebuni.
Bun, știu că avem croasantele și brioșele.
- Aduci tu plăcinta de mere? - Da, vestita plăcintă de mere a lui Gary.
Minunat! Bine. Am asta.
Și nu-ți face griji cu costumele. Rezolv eu.
Slavă Domnului! Ești minunată, Madison. Mulțumesc.
Speram să ne ajute cineva.
Gabby tocmai a plecat la Aspen.
Chiar îmi venea s-o strâng de gât.
Da. Știu. Ne vedem la următoarea întâlnire.
Așa cum poate face iubirea, undeva pe drum m-a schimbat.
Am găsit până la urmă melanjul perfect de Gary și Ron.
La urma urmei, viața e scurtă. Trebuie s-o trăiești în condițiile tale.
Mami, unde l-ai întâlnit pe tati?
Tati a fost cel mai drăguț tip din câți întâlnisem.
Deși se dădea dur, mi-am dat seama că se prefăcea.
Iar mama ta... Ei bine, ce pot să spun?
A fost dragoste la prima vedere.
Până la urmă, a făcut alt om din mine.
Dar, ca să-ți răspund, ne-am întâlnit într-un locșor magic
numit Please U.
Îți place plăcinta?
Orice plăcintă e bună.
Cu siguranță.
DEDICAT LUI GARY JOHNSON 1947 - 2022
VETERAN DIN VIETNAM PROFESOR DE FACULTATE
AGENT SUB ACOPERIRE PESTE 70 DE ARESTĂRI
BUDIST IUBITOR DE ANIMALE
CEL MAI RELAXAT TIP IMAGINABIL
ZERO CRIME (AM INVENTAT ASTA)
ASASIN PROFESIONIST
Subtitrarea: Andrea Puticiu