Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DET NI SKA FÅ SE ÄR EN DELVIS SANN HISTORIA
INSPIRERAD AV GARY JOHNSONS LIV.
Vad menar då Nietzsche när han säger:
"Hemligheten bakom att ur livet utvinna den största produktiviteten och glädjen
är att leva farligt!
Bygg era städer på Vesuvius sluttningar! Sänd ut era fartyg på okänt vatten!
Lev i strid med er omgivning och med er själva!"
Vad försöker han säga?
Någon?
Sylvia.
Han verkar mena att man måste utsätta sig för risker.
Man måste ta risker och ta sig ut ur sin bekvämlighetszon, för livet är kort.
Man måste leva passionerat och på sina egna villkor.
På det har jag ett svar bestående av tre ord:
Ab-so-lut.
Säger snubben som kör en Civic.
Jag vet att mitt liv vid första anblick kan verka simpelt. En aning trist.
En kille som matar fåglar och bor ensam med sina katter i förorten.
Men jag gillade mitt inre liv.
Jag var rätt lycklig.
Åtminstone... tillfreds.
Jag heter Gary Johnson, förresten. Sedan några år tillbaka
undervisade jag i psykologi och filosofi på universitetet i New Orleans.
Jag hade alltid trivts med att leva i en värld full av frågor och idéer,
men jag var även duktig på allt elektroniskt och digitalt,
och så småningom började jag dryga ut lönen
genom att jobba deltid under täckmantel för polisen i New Orleans.
Efter utbildningen fixade jag snart med dold kamera och mikrofon bra inspelningar,
främst i fall kopplade till yrkesmord.
Vad kan jag säga?
Jag skötte mitt, när livet plötsligt tog en mycket märklig vändning.
Jasper får vara försiktig med den där Craig.
Gripen för flera våldsbrott, innehav...
Du, Gary? Vi fick just veta att Jasper inte kan ta det här.
Han är avstängd på grund av tonåringarna han spöade.
- Äntligen. - Hur som helst - nu är det din tur.
"Min tur"? Vad menar du med det?
Grattis, du har precis blivit befordrad till yrkesmördare.
- Boka om, då. Han är ju inte ens här än. - Torpeder ställer inte in första mötet.
Torpeder?
Såna finns inte. Följer vi påhittade regler nu?
Du har sett det en miljon gånger. Du fixar det.
- Du kan väl göra det? - Glöm det. Senast blev jag nästan mördad.
Jag vill inte heller bli nästan mördad. Jag är en vanlig medborgare.
Vi tar hand om dig. Vi ingriper om det börjar gå åt skogen.
- Tiden går. Hämta Jaspers mikrofon. - Kolla det här snabbt.
Det är allt vi vet hittills, Billy.
- Va? - Ditt täcknamn är Billy. Kom nu.
Herregud. Jag kommer att dö.
Vilken jävla cancelkultur-skit.
Jag är ledsen för det här, Jasper. Claude bad mig...
Många tyckte det jag gjorde var okej, med tanke på omständigheterna.
De hade faktiskt inga problem med det.
I kommentarerna är det dubbelt så många som står på min sida än tvärtom.
Det här suger.
Fan ta dem.
Fan ta dem! Avstängd i 120 dagar med lön. Fan, alltså!
Det är fan helt okej. Jag ska åka och fiska, era jävlar.
Jag ska tillbringa hela sommaren i Pensacola.
Vi får se hur alla klarar sig utan mig.
Vad gör du i min bil?
Claude bad mig hämta din mikrofon och sändare.
Vem ersätter mig?
Du?
Eller hur? Jag känner bara att det finns andra som är bättre lämpade.
Jo...
Det är logiskt. Du har ett oläsbart ansikte. Väldigt lätt att glömma.
Jag vet.
Jag har ju lyssnat på samtalen ett tag. Jag vet typ vad jag ska säga, men...
Har du några kloka råd åt mig?
Det viktigaste är att de tror på det. Okej?
De vill att du ska vara en mördare, så du måste vara en.
Visa aldrig svaghet. Det är konstant fientlighet som gäller
tills du hör dem säga orden.
Uppfattat.
Men du måste vara avslappnad.
Lugn och fin.
Så, det jag är ute efter är alltså...
Ditt jobb är att sätta svinen i fängelse.
- Läget? - Nya Billy måste sätta fart. Craig är här.
Herregud...
Klanta inte till första intrycket. Du tänker väl inte ha de där på dig?
De här är faktiskt rätt sköna.
De andas riktigt bra.
Du är Billy.
Du är en mördare!
Att mörda...
...är ditt yrke!
Ett dåligt bord, men sätt dig.
Lyssna nu. Det här måste bygga på förtroende.
Visst.
Självklart.
Så... Hur länge har du sysslat med det här?
Det ska du skita i!
- Fan, kolla Gary! - Du ringde om ett jobb.
- Han är en naturbegåvning. - Han går ut hårt.
Vi känner inte varandra, och nån gång i framtiden kommer det att vara en fördel.
Vi ska inte bli kompisar. Fattar du?
Jag fattar.
Andas. Tänk torpedtankar.
- Så... - Så...
Du utvärderar mig.
Är jag den som kan få dina problem att försvinna?
Och bara så att du vet - jag utvärderar dig också.
Är du en lögnare? En oseriös jävel som snackar en massa skit?
Och om du är seriös - kommer du en dag att finna Jesus
och tyngas så av skuld och ånger att du bekänner dina synder?
Kommer du att vika dig och lägga skulden på mig?
Aldrig! Aldrig i livet, för fan.
Jag har faktiskt redan kommit på en plan för det hela.
Okej.
Låt höra.
Jag jobbar sjudagarsskift,
så från och med nästa tisdag, när det är skiftbyte i Houma,
kommer det att vara dokumenterat och registrerat var jag befinner mig.
Så om nåt hemskt skulle hända
kan ingen tro att jag ligger bakom det, eller hur?
Inte Craig. Nix.
För Craig är ute på en oljerigg.
Nitton mil utanför kusten hela jävla tiden.
Vad tror du om det?
- Det är en bra plan. - Ja.
Okej. Torsdag eller fredag är nog det bästa tillfället.
Det låter bra.
Vad tänker du dig mer exakt?
Du vet... Ta hand om honom, bara.
Vad innebär det mer exakt?
Kom igen nu. Du vet vad det innebär.
Han behöver bara försvinna för gott.
Hur tänker du göra efteråt?
Vad menar du?
- Ska du gå på begravningen? - Begravningen?
Drömmen vore att det inte skulle behövas nån begravning. Eller hur?
Ingen begravning, alltså?
Du, jag är ledsen, men...
Oj då...
Pratar vi verkligen om samma sak här?
Han börjar tappa kontrollen. Ta dig samman nu, Gary.
Jag frågar eftersom det låter som om du pratar om att göra sig av med en kropp,
vilket är mer riskfyllt för mig.
Okej. Jag fattar.
Fejkat självmord, ett rån som gått snett - det är enkelt.
För det du pratar om krävs mycket tid för att se till att kroppen aldrig hittas.
Visst. Jag är bara nyfiken...
Hur ser du till det?
Jag ska avslöja några av mina hemligheter.
Jag har olika metoder,
men i det här fallet får jag nog ta till extrema åtgärder.
Skilja huvudet från kroppen. Göra en Bayou-begravning, som jag kallar det.
- Känner du till Bayou Gauche? - Absolut.
Min släkt äger mark där ute. En sen natt glider jag in utan att bli upptäckt,
och sedan ut igen, i en liten båt.
Alligatorerna sköter resten.
Pratar vi om kroppen...
...eller huvudet?
Kroppen.
Huvudet...
Huvudet är en annan femma. Huvudet är lika med tänder.
Tänder är ett stort jävla problem.
Tandkort, eller hur?
Okej.
Vad gör du åt det, då?
Jag letar upp ett ställe mitt i ingenstans.
En dynamitgubbe i munnen...
Inga tänder, inga problem.
Så du bara spränger det i bitar? Jäklar!
Wow.
Men fingeravtryck, då?
Det är ju lite som tänder, eller hur? De kan användas för identifiering.
Vad gör du åt det?
Det märks att du är noggrann. Det är bra.
Om nu den huvudlösa kroppen skulle hittas ouppäten,
vilket aldrig har hänt mig, men ändå...
Inga fingertoppar kvar.
Dem har jag redan avlägsnat och kasserat separat.
Det låter lite konstigt, men jag har en ritual.
Jag delar antalet kilometer med antalet fingrar.
Så när jag kör till en plats, till exempel fem mil bort
så vevar jag ned rutan. Kastar ut ett vid varje halvmil eller så.
Bara kastar ut dem genom fönstret...
Fan, alltså. Du är...
- Du är verkligen äkta, va? - Ja.
Och förresten håller jag inte på med nån jävla välgörenhet.
- Har du pengar med dig? - Just fan. Ja, självklart.
Jag har 2 500 i kontanter nu,
så får du resterande 2 500 efteråt. Eller hur?
Toppen.
Nu behöver jag bara ditt slutgiltiga godkännande.
Vi ingår nu ett avtal som du om cirka en vecka inte kan backa ut ur.
Så jag vill att du ser mig i ögonen och säger orden här och nu.
Ta det lugnt. Jag trodde att det redan var avtalat och klart, men visst.
Jag vill att du fimpar den här killen på det sätt som passar dig bäst.
- Där fick vi honom! - Jag visste det.
Vi hörs.
Jag måste säga att det är ett jävla yrke du har.
Japp.
Nästa gång vi ses har du ett helt nytt liv.
Jag antar det.
- Stanna! Upp med händerna! - Snabbt!
- Vad fan? - Fram med händerna.
Vad fan har jag gjort? Släpp mig, för fan!
Du har rätt att tiga. Allt du säger kan användas mot dig i rätten.
Du har rätt att anlita en advokat. Har du inte råd tilldelas du en. Förstår du?
Jag förstår att du kan dra åt helvete. Vad sägs om det?
Du fick honom! Bra jobbat.
Hallå där!
Okej, Daniel Day!
Du satte dit den jäveln!
Fick pengarna, fick honom att säga rätt saker. Jävlar!
- Så det var bra? - Ja!
Du satte dit honom! Grymt jobbat.
Det där var så snyggt. Vem var killen där inne?
Jag vet inte.
Du fixade fan biffen. Du kan ha räddat ett liv. Hur känns det?
Det känns bra. Det känns jättebra. Kan jag få tillbaka mina shorts nu?
Visst.
Gud, vad ni är skumma.
Du, Gary. Äger din släkt verkligen mark ute i sumpmarkerna?
Nej, den delen hittade jag på.
Jag har varit där och fågelskådat några gånger.
- Fågelskådat? - Ja.
Ser man på.
En gång såg jag tre spillkråkor vid ett och samma tillfälle.
- Spillkråkor? - Ja.
Stora, vackra flygödleliknande varelser.
De är kusiner med de sällsynta elfenbensnäbbade hackspettarna.
Ryktet säger att nån såg dem en gång 2005, för första gången på över hundra år.
Det blev stort ståhej. De flesta tror att de är utdöda, men vissa tror att de har
en strategi för att undvika människor.
Kan vi höja fläktstyrkan, Phil?
- Riktigt bra jobbat, Gary. - Ja.
Okej, hej då.
Jösses.
Hej då!
- Tror du han gjorde sig lustig med flit? - Nej. Men svårt att säga med Gary.
Kasta ut fingertoppar genom bilfönstret varje halvmil...
- Vem kommer ens på nåt sånt? - Det var riktigt specifikt skruvat.
Nu har vi ju vår nya torped, i alla fall tills Jasper är tillbaka.
Hundratjugo dagar. För snart enligt mig.
Ja, för Jasper är ett jävla as.
De flesta blir nästan besvikna när de får veta att torpeder inte finns.
Att man kan anlita nån för att bli av med sina värsta relationsproblem
eller lura till sig pengar, eller det vanliga - en kombination av dessa två.
Det är ren populärkultur-fantasi. Men eftersom torpeder
har förekommit i så många böcker, filmer och tv-serier de senaste 50 åren
är det omöjligt att övertyga folk om att deras existens är en ren myt.
Men min uppgift var ju inte att slå hål på fantasin,
utan att förkroppsliga den.
Den delen av jobbet tog jag på stort allvar.
Även om det inte låg för mig att bli så pass upprörd
att jag skulle kunna döda eller dö för det var jag nog ändå rätt val,
för det som gjorde mig så väl förberedd för mitt nya jobb var mitt stora intresse:
Det eviga mysteriet som är människans medvetande och beteende.
Jag fick ditt nummer
av en kompis.
Han sa att vi borde ses.
Det låter som om du har rätt specifik kompetens.
JAG HAR EN KUDDE UNDER PISTOLERNA
Fan också.
Det var nåt mer jag skulle säga.
LEVE GRILLKUNGEN
Jo...
Du fattar säkert vad jag menar när det gäller...
Hur som helst, ring mig.
Jag heter Walt.
Hur smakar pajen?
All paj är god paj.
Okej.
Så...
Vad är nästa steg?
Jag häpnar ständigt över folk som tror att nån de träffat tio minuter tidigare
för ganska lite pengar skulle riskera dödsstraff
för att hjälpa dem med nån galen mordplan.
Jag avundas nästan deras naivitet och passion.
Oavsett vem du har frågat var man kan hitta en torped...
Jag letar efter nån
som kan hjälpa mig med ett litet problem jag har tampats med ett tag.
Jag tänkte att du kanske känner nån i den branschen.
Jag kan höra mig för.
Okej.
Jag vet inte hur seriös han var, men han var jävligt skum. Och jag blev rädd.
Den tillfrågade kontaktar oftast polisen.
Och de ger personen mitt nummer.
Du måste rulla ordentligt med tungan. Rrrr...
Jag insåg att alla inte fantiserade om samma typ av torped.
Att skräddarsy torpeden efter varje klients önskemål
visade sig vara mycket mer effektivt.
Jag var bra på att vara just den person de ville att jag skulle vara.
Vårt album släpps snart.
Allt drama som lär uppstå kommer bara att vara bra för oss.
Han tjafsar med en kille som kallar sig Rob49. Han är...
Han är en riktig jävla gangster, så alla tänker säkert:
"Det var han". Jag ska se till att vara bortrest.
Du behöver bara komma dit...
Jag vill inte höra om dina skäl eller din jävla affärsplan.
Ge mig namnet och pengarna.
Okej! Rakt på sak. Jag gillar det.
När de väl träffade mig hade de oftast bestämt sig.
Gränsen var passerad. Nu ville de höra att deras mörka begär var de rätta begären.
Gå in genom sidoingången vid poolhuset. Där finns inga kameror.
Vilket otroligt hus.
Och jag tänker inte låta den jäveln ta det från mig.
Gör du ditt, så gör jag mitt.
Ja, frun.
Och när han är borta
kommer jag att vara helt ensam i det där stora huset.
- Det stora huset... - Det stora huset...
Jag tog mer betalt av överklassfolk för att det skulle verka mer trovärdigt,
men för mig var all form av betalning bevisning, så jag tog det de kunde ge.
Det är inte särskilt mycket, men du kan få de här också.
Vill du verkligen mörda din mamma, Monte?
Du är ung.
Du gör dig själv föräldralös.
Det är det som är poängen.
Har jag bett om din åsikt?
Döda kärringen.
Det slutade med att denna lilla framtida skolskjutare fick skyddstillsyn.
Visst, chefen.
De tilltänkta uppdragsgivarna var en brokig skara.
En jämn fördelning mellan män och kvinnor, unga och gamla, rika och fattiga.
Självmord känns bra. Det verkar rent.
Visst gör det?
Det är drömmen.
Men en vänsterhänt person skjuter sig inte med högerhanden.
En person med höjdskräck hoppar inte.
Man måste öva för att knyta en bra hängsnara.
Självmordsbenägna personer vill dö snabbt. De vill inte behöva förklara sig.
- Det vill inte jag heller. - Du kanske kan...överraska mig?
Det låter underbart.
Jag gjorde en orosanmälan om hans psykiska hälsa och sa att han var suicidal,
så det kommer att verka logiskt.
Sen kan jag stämma hans läkare för felbehandling.
Du är en smart kvinna.
Jag tänker uppskurna handleder och hålla fast honom tills han förblöder?
Jag jobbar i servicebranschen.
Att förblöda ska visst vara ett rätt smärtfritt sätt att dö på.
Jo, jag har inte den summa du pratade om i telefon i kontanter,
men jag har ett förslag som är värt ännu mer för din del.
Kolla här.
Du kan få den här båten, men du får inte sälja den i Louisiana,
för det finns ett försäkringsanspråk på den.
Men om du kör den till östra Texas, Beaumont eller Port Arthur
så garanterar jag att du får minst 6 000.
Motorbåt.
Som i Miami Vice.
Ja, precis! Som i Miami Vice.
Vi kommer att komma till allt det här så småningom,
men jag vill passa på att ställa en fråga,
för jag tror att mycket av det vi kommer att utforska under den här terminen
handlar om vår personlighet, vårt jag och vår medvetenhet.
Därför lyder min enkla fråga:
Hur många av er känner er själva?
Har en stark känsla för vilka ni är?
Känner ni inte er själva?
Det är klart ni gör. Ert väsen förlitar sig på denna självuppfattning.
Det måste det göra för att överleva.
Men det vi ska ägna oss åt under terminen är att utmana den uppfattningen.
Tänk om jaget är en konstruktion,
en illusion, ett skådespel, en roll du har spelat
varje dag så länge du kan minnas?
Det är alltid en omtumlande händelse när ens ex skaffar barn med nån annan.
Vi får se.
Låter som en bra kurs.
Jag vet att många avskyr sina ex, men Alicia var nog min bästa vän.
Hon kände mig åtminstone bäst av alla.
Om jaget är en konstruktion
och allt bara är skådespeleri, tror du då att människor kan förändras?
Ja, inom våra satta ramar, vilket egentligen inte är särskilt mycket.
Jag har aldrig varit så säker på det.
Det har kommit mycket forskning på sistone som visar att vi kan det.
Upplys mig.
Jag har läst mycket om forskning som visar
att man kan ändra sin personlighet långt upp i åldern.
Jag jobbar med det med flera av mina klienter.
Okej. Definiera "ändra".
Okej. De fem drag som utgör personligheten.
Utåtvändhet, öppenhet, neuroticism, tillmötesgående och samvetsgrannhet.
Man kan ändra på allt det på bara några månader.
I vilket avseende?
Man måste förkroppsliga draget snarare än att bara tänka på det.
Som med "som om"-principen.
Man beter sig "som om" man vore den man vill vara
och rätt snart kanske man inser att man är den personen.
Och vart exakt tar ens gamla jag vägen?
Det finns fortfarande kvar, men är väldigt vagt och nedtonat
medan ens nya jag är tydligt och skarpt.
Så du kunde inte vänta ett par årtionden på att jag skulle förändras?
Tja...
Fanns det nåt du verkade ointresserad av så var det nog förändring.
Jag har accepterat att jag nog aldrig kommer att leva i en normal relation.
Vad betyder "normal"?
Se på det så här i stället: Alla är mer eller mindre skadade.
Du måste hitta nån som är skadad på ett sätt du gillar.
Eller nån vars skador kompletterar dina. Det är en annan överlevnadsteknik,
som skulle involvera en till person.
Okej.
På tal om att vara skadad...
Jag trodde att du bara jobbade med tekniska saker åt polisen.
Nu är du en fullfjädrad mordförhindrare under täckmantel?
Japp. Där har du mig i ett nötskal.
Förlåt, det måste vara så skumt.
Jag kommer aldrig att sluta undervisa, men täckmanteljobbet är som fältstudier.
På vilket sätt?
Du kan inte föreställa dig vilka sidor av mänskligheten jag stöter på.
Mycket går ut på att se hur kärleken har stelnat och omvandlats till hat,
och hur mord helt enkelt är den bästa utvägen.
Wow.
Jag har en känsla av att du aldrig ville mörda mig när vi var gifta.
- Du får det att låta som nåt dåligt. - Nej, då. Det är bara en observation.
För att mörda nån... Jag tänker mig att man måste kunna känna väldigt starkt.
Jag är inte oförmögen att känna starkt.
För vissa saker, nej, absolut inte.
- Men jag tror att du borde träffa nån. - Som en terapeut?
Nej, nej. Som en kvinna. Eller nåt.
Jag har mina trogna följeslagare Id och Ego.
Okej. Du borde träffa både en kvinna och en terapeut.
Det här är inte bästa sättet att dra nytta av min kompetens.
Glöm inte att utan polisfacket så skulle du inte ens ha ett jobb nu.
Jag fattar.
Men nu när jag är här igen borde jag få mitt jobb tillbaka.
Jag är åtminstone utbildad för det.
Du kanske har missat det under din avstängning, men Gary är superduktig.
Han har fixat många fällande domar, och ärligt talat är han mer mångsidig än du.
Tror du på det där, Gary?
Tycker ni att det är sant?
Statistiken ljuger inte.
Gillar du inte din tjänst kanske jag kan hitta nåt hos trafikpolisen.
För fan. Du kan väl låta mig städa toaletterna?
Det kan jag göra!
Eftersom du beter dig som ett svin tänker jag bara säga det rakt ut.
Vi försöker dölja ditt ansikte. "Vem är han som spöar tonåringarna?"
Jag hade mina skäl.
Du kanske har glömt det, till skillnad från de nio miljoner som sett videon,
men folk är arga, och vi vill inte att de lägger sig i vårt arbete.
Så lyd mitt råd: Gör dig själv och oss andra en tjänst,
ligg lågt och håll din jävla käft stängd. Klarar du det?
Var det nåt mer?
Mamman var Miss Del Rio.
De flyttade till New Orleans efter orkanen Katrina.
Föräldrarna skildes, pappan försvann ur hennes liv.
Jobbat korta perioder som frisör, som flygvärdinna.
Gift med Ray Masters som jobbar på sin familjs olje- och gasbolag.
Och sen...
Ingenting.
Inte tidigare dömd. Ett par anmälningar om våld i hemmet, inga gripanden.
Så, Madison...
Vem är din torped?
Hur smakar pajen?
All paj är god paj.
Ron.
Madison.
Vad sysslar du med, Madison?
Lojal hustru.
Naturligtvis. Jag utgår från att det är det vi är här för att prata om.
Och för att svara på din fråga:
Han låter mig inte jobba.
Han låter mig inte göra nånting.
Kan jag få smaka en bit av pajen?
- Visst. - Han tvingar mig att gå på en löjlig diet.
Åh, vad gott.
Så söt.
Är du en hundmänniska?
Ser jag ut som en kattmänniska?
Jag förstår mig inte på katter. De är rätt läskiga.
Säger du det?
Ja, alla de där historierna...
Vilka historier?
Om svartsjuka katter som kväver bebisar och sånt.
Oj.
Jag...
Känner du nån som har förlorat ett barn på grund av en mordisk, svartsjuk katt?
Jag försöker bara kolla fakta.
- Inte personligen. - Okej.
Men jag har hört många prata om det.
Ja, men då så. Vi måste reda ut det här.
- Jag håller med. - Kommissarien...
Har vi några tassavtryck från offret?
Nej, sir, men vi vallar misstänkta just nu.
Det är som vi vet ingen enkel sak.
En total katt-astrof.
Ursäkta?
Du är bra på det här.
Detsamma.
Vad sysslar du med, då?
- Förlåt, jag glömde. - Ingen fara.
Det här är...
...mycket.
Ja.
Jag fattar inte att jag gör detta.
Du är i trygga händer.
Hur brukar sånt här gå till?
- Hur vill du att det ska gå till? - Jag vet inte.
Jag är bara väldigt rädd.
Varför är du rädd?
För att han är en dålig människa.
Du fattar inte hur mitt äktenskap är, och det blir bara värre och värre.
Jag fattar.
Har du alltid vetat att du ville bli...?
Inte direkt min barndomsdröm.
Tänker du nånsin på...
Om du hade gjort nåt annat?
Om du hade valt en annan väg?
Jag grubblar helst inte. Jag är inte sentimental.
Tja, alla ångrar vi nåt.
I det här yrket har jag inte råd att tänka så.
Jag vill också ha det så. Men det känns som om jag sitter i fängelse
och kommer att dö i fängelset.
Men jag tänker inte dö i fängelset.
Tänk om beslutet att komma hit
och träffa dig är mitt livs bästa beslut, eftersom jag gör det för min egen skull?
Ursäkta.
Fan också.
Det är han. Jag måste gå, men jag tog med...
Får jag föreslå en sak?
Jag har inget att vinna på det här.
Tekniskt sett sumpar jag ett jobb nu, men gör ditt framtida jag,
jaget som förtjänar ett lyckligt, rikt liv,
och som fortfarande kan få det, en stor tjänst.
Ta det som ligger däri och skaffa dig ett nytt liv.
Nu på en gång. Åk inte hem.
Och om du behöver nåt
eller ändrar dig...
...har du mitt nummer.
Hallå?
Har du blivit nån jävla livscoach nu?
Såg och hörde jag verkligen nyss det där?
- Jag tror inte på det. - Vad då?
-"Vad då?" Strunta i vår fälla, bara... -"Låt mig bli din terapeut"?
Hon är ingen mördare.
Hon behöver bara ta sig samman. Jag ser till allas bästa här.
Allas bästa?
Det du nyss gjorde var nåt av det mest oprofessionella
jag nånsin har bevittnat.
Ser ni? Det är så här det blir när man anlitar en amatör.
Lägg av! Jag undvek brottsprovokation...
Det får juryn avgöra. Du ska få dem gripna.
Vi är alltså oense om metoden. Det räcker så.
Tänkte ni på hur snygg hon var?
Undrar om det hade med saken att göra?
Det lär vi aldrig få veta, eller hur?
För den där kufen lät henne gå innan hon hann göra sig skyldig till nåt.
Det var... Vi kan väl kalla det "en ovanlig utgång".
Det är det som kommer att stå i rapporten.
Okej, visst.
Okej, vi hörs snart, Gary.
- Okej. - Hej då, Gary.
Hej då.
Jösses. Han går hårt åt Gary.
Jag har sett sånt här förut.
Stjärnan klantar sig, en ersättare dyker upp och presterar på topp i all evighet.
Han misslyckades den här gången, men... Vad var det han kallade sig?
- Ron. - Ron är jävligt grym.
Han är som en vit Idris.
Jag skulle gärna ta en öl med honom, och då menar jag inte Gary.
Jag vill supa med Ron.
Jag kan dra linor med honom på väg till Vegas.
Jag skulle slita ut min spiral för Ron.
Jag skulle inte ens dela sugrör med Gary. Garys kuk är som ett sugrör, men Ron...
Han har en batong.
Det låter lite som om du också skulle vilja knulla Ron.
Jag skulle gärna ta dina rester
om de var Ron.
Hela det här åtalet bygger inte på nåt annat
än en brottsprovokation och ett bedrägeri!
Och han där...
...är den mest ohederliga, manipulativa,
bedrägliga typ av person som existerar!
Denna Gary Johnson är inte en människa.
En människa besitter mänsklighet.
Empati!
En människa hjälper andra människor när de har det svårt.
Gary Johnson utnyttjar människor som har det svårt.
Och när det gäller juridiska förfaranden
är han en parasiterande vålnad under täckmantel
som dödar myggor med maskingevär!
Jag är så van vid detta.
Jag har lagt fram mängder av obestridliga bevis,
men allt de har att ta till är att utmåla mig som ond.
Jag vet att de bara gör sina jobb, men ett påhopp är ändå ett påhopp,
och det är rätt jobbigt att behöva lyssna på.
Juryn finner den tilltalade skyldig.
Men inom kategorin "människan är ett evigt mysterium"
hände ofta såna här saker:
Jag har förlåtit henne och hon mig. Och jag har fan gjort mycket värre saker.
Hon förtjänar en andra chans...
Det följdes vanligtvis av detta:
Mot bakgrund av bevisen och vittnesmålen finner vi den tilltalade icke skyldig.
Grattis, Tammy!
Deras kärlek var kanske inte perfekt, men den var ändå nåt.
Jag fattar vad du menar.
Jag svär, vårt lands rättssystem...
Dra!
...är så jävla åt helvete.
- Varsågod. - Nej, du behöver öva mycket mer än jag.
Okej, då.
Man kan inte klandra de som tar lagen i egna händer.
- Det tror jag verkligen på. - Vad då?
Personlig rättvisa när vårt mesiga jävla rättssystem sviker.
När vi gör detta, och gör det på rätt sätt...
Då skipas rättvisa för dig. Du la dig inte på rygg för orättvisan.
Det gjorde jag fanimej inte.
Dra!
Där har vi det Amerika jag saknar.
Amen.
Så här: För att mörda nån behöver man tre saker.
Ja?
- Vapnet. - Ja.
Kulorna.
Och ballarna.
Och jag har verkligen gott om alla tre.
För fan, Tanner.
Dra!
Det där är vad jag pratar om.
INGEN PRESS, MEN DET HÄR KANSKE ÄR NÅT FÖR DIG.
ADOPTERA EN HEMLÖS HUND!
Jag skulle förstås aldrig gå över den gränsen. Jag är professionell.
Men tekniskt sett sms:ade hon inte mig, utan Ron.
Men jag är nog ingen hundmänniska. Jag är nog allergisk. Fysiskt och mentalt.
De är för krävande och fjäskar för alla som ger dem mat.
Men...
När allt kommer omkring är vi alla ryggradslösa.
Vi ber om mer, skämmer ut oss för att få lite smulor från andra...
Hundarna gör det bara utan att be om ursäkt för sig.
Gubben...
Du kom!
Wow, och jag trodde att jag älskade valpar.
Jag använder barbecuesås som munskölj inför såna här tillställningar.
De får dem att älska mig.
- Kul att du är här. - Kul att du bjöd hit mig.
Hur är det med dig?
Det är bra. Jag mår bra. Den viktiga frågan är hur du mår?
Jag mår jättebra.
Jättebra.
Jag tog mig därifrån nästan direkt. Nu har jag en egen lägenhet i St. Roch.
Den är en enda röra, men den är min. Och därför älskar jag den.
Jag ska skilja mig.
- Wow. - Ja.
Ibland måste man bara göra slag i saken.
Jag är glad för din skull.
När du skrev tänkte jag: "Ska hon anlita mig igen på en hundvälgörenhetsgrej?"
Nej, herregud.
Det där galna tiden är förbi.
Nytt jag, nytt liv. Han...
Och se på dig nu.
- Gillar du håret? - Jag älskar håret.
Han hatade det.
Hatade hundar, hatade minikjolar.
Jag tar bara igen förlorad tid.
Jag är jätteglad att höra att du har det så bra.
Tack.
Nej, men på riktigt. Tack.
Inte för att vara skum, men jag hade inte klarat det utan dig.
Så! Nu är det sagt.
Jag blir inte så ofta tackad i mitt jobb.
Det kan jag tänka mig.
Madison.
Vi har ett problem i huskyburen.
Kod brun.
- Hej. - Hej.
Åh... Ron, Jill.
Jill, Ron.
Trevligt. Behöver ni hjälp?
Nej, det är lugnt. Klarar du dig?
Jag klarar mig.
Jag har fullt upp!
Okej.
Wow!
Långt kast!
Spring!
Så där ja!
Nej. Jag köper det inte.
Vad då?
Du är inte torped. Det är omöjligt. Du kelade med valpar.
Du lekte med barn.
Du har öppnat varenda dörr åt mig ikväll. Och ändå får du betalt för att döda?
Det var inte jag som dödade ridderligheten.
Jag har sökt på dig utan att hitta nåt. Det är som om du inte finns.
- Jag finns väl bara i din fantasi. - Okej...
Vi får väl se.
Hur många?
Vänta... Jo, jag vill veta.
Pratar gentlemän aldrig om antalet mord?
Jag vill bara säga att jag älskar människor.
- Och ändå mördar du dem. - Inte vilka som helst.
Det finns alltid ett syfte. Att skydda nån.
Och det är definitivt så att somliga behöver bli mördade.
Eller hur?
Visst.
Så vad är den största skillnaden mellan...
...ditt verkliga jag och ditt yrke?
Mitt verkliga jag tycker om att träffa folk.
Jag gillar att ha roligt.
Men...
För att vara effektiv i jobbet behöver jag vara lite av en ensamvarg.
Jag får aldrig dra till mig uppmärksamhet.
Inte bli ihågkommen. Inte dricksa för mycket eller för lite.
Inte dras in i minnesvärda samtal.
Därför kör jag en Honda Civic. Jag vill att det ska verka som om jag inte finns.
Jag vet inte. Det där är min professionella sida.
Berätta lite mer om den oprofessionella sidan.
Jag tycker nog...
...att det faktum att jag sitter här med dig är rätt jävla oprofessionellt, men...
Bra. Jag vill inte ha dig alltför professionell.
Hur vill du ha mig?
Vad då?
Skrämmer jag dig?
Nej.
- Skrämmer jag dig? - Borde jag bli skrämd?
Det beror på dina avsikter.
Okej.
Du vill veta allt om mig. Men du, då?
Du vet allt du behöver veta.
Jaså?
Nån sa att jag tänker för mycket för att vara bra i sängen.
Hon sa att fantastiskt sex kräver avsaknad av tankar.
Ett visst mått av djurisk hängivenhet.
Jag gillade Ron.
Han tänkte inte, utan agerade i stället.
Jag vet inte om jag var bättre som Ron
eller om det berodde på den starka laddningen vi båda upplevde.
Hon trodde ju att hon hade sex med nån som hade mördat ett gäng personer,
och jag med nån som uppenbarligen var kapabel att låta mörda en älskare.
Jag är inte stolt över det, men det fick mig att prestera bättre.
Det var otroligt längesen jag låg med nån annan...
Får jag berätta en sak?
Vad då?
Det här är roligt.
Jag håller med.
Jag gillar det här.
Oss.
Ja.
För att vara ärlig:
Jag har haft några tjejer och var ju gift för längesen,
men på grund av mitt jobb brukar det vara svårt för mig
att ha den typ av förhållande som de flesta skulle kalla normalt.
Åt helvete med "normalt".
Amen.
Vill du träffa mig igen?
Ja.
Men...
Det är väl lite komplicerat?
Det måste inte vara det.
Det här är en dum idé.
Ja, det är väl det.
- Vi kan till exempel aldrig ses hos mig. - Bra. Det vill jag inte.
Du kan aldrig nånsin få veta var jag befinner mig.
Om nån skuggar mig blir du indragen direkt.
Jag får väl träffa dig när det går.
Och vi får inte komma för nära varandra. Ju mindre du vet om mig och jag om dig...
Okej, vad är nästa replik? "Bli inte kär i mig?"
Jag vet vad detta innebär.
Jag vill inte veta var du bor
eller vad du gör varje sekund.
Vi kommer bara att ses här när vi känner för det,
och inget utanför spelar nån roll.
Okej då.
Okej.
- Är vi överens om villkoren? - Var skriver jag på?
Var mer behöver jag skriva på?
En initial här.
Var mer behöver jag sätta en initial?
Vi måste se till att det här avtalet är vattentätt.
De freudianska begreppen jaget och överjaget står,
som Jung ser det, i konstant konflikt med varandra.
Överjaget
är vårt samvete. Det belönar oss när vi beter oss på rätt sätt
och följer samhällets normer och moral.
När det gäller detet...
Vi människor har begär, primitiva instinkter.
Starka behov som enbart handlar om jakten på njutning
utan tanke på följderna.
Jaget är mellanhanden.
Bryggan mellan instinkt och logik, mellan lagligt och laglöst.
Det försöker ständigt maximera njutningen och samtidigt minimera kostnaderna.
NEW ORLEANS UNIVERSITET GEOLOGI OCH PSYKOLOGI
Välkommen till Madison Airlines.
Vart ska vi flyga?
Till en het och tropisk destination.
Följ mig till övre våningen.
Första klass hela vägen.
Var snäll och knäpp upp ert bälte, sir.
För er egen säkerhet.
Kraftig turbulens väntas förekomma...
Så förbered er på hårda stötar.
Jag vet att vi har sagt att vi inte ska prata om sånt här,
och du måste inte svara,
men hur gör du för att undvika att bli upptäckt?
Det gäller att vara smart, noggrann
och ligga steget före. Jag vet vad de letar efter.
Den mörka sanningen är att de flesta mord aldrig klaras upp, särskilt häromkring.
Därför brukar jag utföra mordet i ett mer kontrollerat område
och sedan flytta kroppen till en plats som utstrålar "kaos".
- Blir det inte rörigt? - Det kan bli det om man inte agerar smart.
Snabbt - du ska skjuta mig. Var?
Nej! Lägre.
Lägre.
Läg... Okej.
Hjärtat.
Vissa områden, som huvudet eller halsen...
Där har blodet ingen annanstans att ta vägen än ut.
Det blir en blodig, kladdig röra.
Vi människor är ju bara stora hudpåsar med blod i,
och så har vi en stor, vacker brösthåla där allt kan samlas upp.
Innan du kan flytta på kroppen ska du förbereda scenen.
Berätta historien du vill att de finner.
Jag vågade aldrig provspela för pjäserna i high school, men det här blev min scen,
och varje gripande kändes som en stående ovation.
Vi är på väg ut på tunn is.
Det här är på allvar.
Om jag tar kuvertet och går
ligger hennes huvud i en kasse vid den här tiden imorgon.
Resten av henne är skulor åt grisarna i Opelousas.
Var så tydlig som möjligt nu.
Är det vad du vill?
Min kvinna gillar att svepa på sin iPhone.
Leta efter pojkvänner.
Hon gökar med nån chef på andra sidan viadukten. Dessutom vill hon ta allt.
Jag vet inte hur det funkar i dina trakter, men häromkring
tar man inte ifrån en karl hans tv, hund och båt.
Aldrig i livet.
Döda den slampan.
Med nöje.
Fru domare,
en psykopatisk brottsling utgör alltid ett hot mot samhället.
En person som däremot vid ett enda tillfälle begår ett passionsbrott
är inte mer benägen än nån annan medborgare att begå ett sånt brott.
I det här fallet skulle jag kategorisera
enbart avsikten att överväga anstiftan till mord,
trots att ingen i slutändan blev skadad, som en form av "plötslig passion"
i stället för försök till överlagt mord.
Protest!
Avslås.
Ställ gärna en fråga.
Mr Johnson. Ni vittnade tidigare
om att ni upplevde detta som en överlagd handling.
Menade ni då att ert sätt att frammana detta
och tvinga fram en mordplan var överlagt?
Det fanns inget plötsligt eller impulsivt över vårt möte.
Avsikten var tydlig. Genomförandet var detaljerat.
Om ni inte ville tvinga fram nåt, varför göra efterforskningar?
Varför klä ut sig och förställa sig?
Visst, min klient befann sig under besvärande omständigheter,
men min fråga till er, mr Johnson, är: Vad är era omständigheter?
Protest!
Bifalles.
Vad vill ni dölja med era utklädnader?
- Vem försöker ni lura? - Vad hade Ron gjort?
Protest! Försvaret trakasserar vittnet.
Mitt jobb är inte att analysera allt angående mötet,
utan att träffa klienten under rådande omständigheter.
Lägga sista handen vid den tavla de själva redan har målat.
Mitt jobb handlar inte om att ge en andra chans.
- Jag har nåt vi kan leka med. - Det låter lovande.
- Vad har du där? - Välj en hand.
Vänster.
- Du förlorade. - Oj. Jävlar.
- Vad ska du ha den till? - Vad tror du? Jag är kvinna och bor ensam.
Jag måste skydda mig själv. Och allt snack om mord skrämde mig.
Okej.
Tro mig, den här gör dig inte ett dugg säkrare.
- Du har ju en pistol. - Det är skillnad. Jag är proffs.
Jaha, tänker du visa mig hur man använder den, eller?
Nu?
Hade vi inte ett avtal?
Inget utanför detta spelar nån roll?
Vi måste ju lämna vårt kärleksnäste nån gång.
Eller hur?
Måste vi?
- Okej, jag suger. - Självläkande måltavlor.
- Varför är det så svårt? - Du behöver bara öva.
Du kan väl visa mig, tuffing?
Tja... Det här avståndet är för amatörer och turister...
Det avståndet är jag van vid.
Vänta lite. Låt mig prata klart.
- Så om månen styr tidvattnet... Eller hur? - Ja.
Och vi mest består av vatten. Hur kan man inte påverkas av månen?
- Tänk på det. - Tekniskt sett är det där helt ologiskt.
- Nej, det är logiskt. - Nej.
En månfas har inget med dragningskraft att göra, utan med skuggor.
En fas är bara mängden solljus vi blockerar på väg till månen.
Dragningskraftförhållandet mellan månen och jorden är konstant.
Månens utseende kan variera under en månad,
men inget förändras här på jorden.
Okej, jag visste inte att jag var på dejt med Neil jävla deGrasse Tyson.
Det får ju inte bli för enformigt.
- Vi går och dansar, blekansikte. - Ja.
Kom, vi drar härifrån.
- Ray. - Nej, vänta.
Madison?
Fan...
- Jag har försökt att ringa dig. - Snälla...
Men du har haft händerna fulla?
- Vem fan är det här? - Jag är hennes pojkvän.
- Jaså? Jag är hennes make. - Kan vi snälla bara bete oss...
Hur? Bete oss hur?
- Svara! Ska jag bete mig hövligt? - Trevligt att träffas.
Detsamma, pojkvännen.
Du är patetisk, Madison!
- Vet du vad? Nej. - Ray!
Nej. Jag är inte klar. Okej? Släpp mig, för helvete!
Jag bara skämtade, hör ni. Kom igen!
Är det ett brott att skoja lite med din nya vän?
- Kan du bara lämna oss ifred? - För i helvete. Gå inte ifrån mig.
Gå för i helvete inte ifrån mig, din otacksamma fitta! Kom hit!
- Fan! - Be om ursäkt, din jävel.
Ja. "Be om ursäkt, din jävel", sa han.
Han är proffs. Han kommer att göra det. Visa honom.
Fan...
Kom.
Vad då för proffs?
Ett proffsrövhål.
Du har verkligen kommit upp dig här i världen!
- Vi ses, proffset! - Kom, nu sticker vi.
Dra åt helvete båda två! Ni förtjänar varandra!
- Kom! Nu drar vi härifrån. - Håll käften!
Det där var inte okej!
Jag kan inte smälta hur otroligt det där var!
Du... Du var helt fantastisk.
Den där arroganta jäveln backar inte för nån.
Såg du hans min?
- Ja... - Han bara gick därifrån.
Det där var helt galet.
Okej, coola killen.
Ingen har nånsin stått upp för mig på det sättet.
Tja...
Här. Bästa dejten nånsin.
Wow.
- Så gott. - Jättegott.
Du och Ray verkar se olika på er skilsmässa.
För mig är det tydligt. Jag kan inte hjälpa att han är galen.
Du såg hur galen han är.
Ja.
Men ni har väl skilt er?
Ser du en ring på mitt finger?
Nej.
Precis.
Det är bara det att... Vad är oddsen för att han är på samma klubb som vi?
Vad är grejen med alla frågor?
Okej!
Jag klantade mig.
Jag bröt mot vårt avtal.
Men jag skriver väldigt gärna på ett nytt när vi kommer hem...
Okej. Du verkar upprörd.
Jag är inte upprörd för att jag pistolhotade en idiot.
Det är ingen stor grej.
Men... Jag tar inte med dig till ställen där alla mina kompisar och ex hänger.
- Vi måste sköta det här snyggt. - Det var en slump!
Wow. Vad fan?
Kolla vem som är här. Jag tyckte väl att det var du.
- Hur är läget? - Köper lite hämtmat, bara.
Sen såg jag dig sitta här. Jag menar...
Vad är oddsen? Helt galet.
Tänker du presentera mig för din vän?
- Jasper. - Madison.
Madison.
Madison?
Madison...
Har vi träffats förut? Du ser så bekant ut.
Nej...
Nej, det tror jag inte...
- Ja, ja. Jag kanske kommer på det. - Kanske det.
Ni ska få fortsätta med efterrätten.
Jag ville bara säga hej.
Ha en fin kväll.
Trevlig helg.
Kul att se dig.
Okej.
- Hej då! - Hej då.
Oj, vilken himla slump.
Vem är han?
En gammal kollega, bara.
Så. Exmake, exkollega...
Är vi kvitt?
Nej.
Jo.
Jag ska skriva på igen.
Vad håller vi på med?
Jag har ingen förhandsinfo. Det känns som om jag går in naken.
Det är nu du faktiskt måste vara bra på ditt jobb. Inga fler utklädnader.
Vi har inte fått fram mycket om honom.
Vi hann inte ens få husrannsakan godkänd, så vi får bara ta upp ljud.
Han heter Mike.
Han väntar redan på dig, och han verkar lite labil.
Det här börjar bli otäckt. Vet vi ens hur han ser ut?
Nej, men han sitter ensam och läser Räddaren i nöden.
Det brukar aldrig vara ett bra tecken.
Det kommer att gå bra. Du kan det här utantill.
- Ännu en mes som inte törs göra det själv. - Du fixar det här.
Okej.
Njut av frukosten.
Mike?
Ja. Judd?
Titta framåt! Det är säkrast för dig.
Så, Mike. Hur kan jag hjälpa dig?
- Du är alltså...? - Det är jag.
- Och du...? - Det gör jag.
Berätta nu vad du tänker. Om du inte är här för pannkakorna.
Min fru.
Vad har du i åtanke?
Vad tror du? Den jävla slampan driver mig till vansinne.
Jag kan inte leva med vetskapen om att hon är där ute... med nån annan.
Så nu är jag här... med dig.
Vad behöver du mig till?
Varför gör du det inte själv?
Tro mig, jag skulle vilja,
men vi håller på att skilja oss.
Så jag skulle vara huvudmisstänkt.
Därför behöver jag en perfekt täckmantel, ett perfekt alibi.
Så tekniskt sett är ni inte skilda?
Varför bryr du dig om det?
Just det, jag glömde nämna det. Det kan röra sig om två personer.
Hon har en ny kille.
Han är en jävla skitstövel.
Och?
Om han är där kan du fimpa honom också.
Det har jag inga problem med.
Det kommer att kosta mer. Är det okej för dig?
Ja. De kan dra åt helvete båda två.
Då säger vi så.
Har du pengarna?
Ja. Det borde räcka för båda.
Jag har dock ett särskilt önskemål.
Jag jobbar med service.
När du gör det vill jag att hon ska få veta varför.
Precis innan du gör det ska du se henne i ögonen och säga:
"Från din man som älskar dig."
Det ska vara det sista hon hör.
Vet du vad?
Du kanske får pojkvännen på köpet.
Vad i helvete?
Vad då? Det är väldigt enkelt.
Du ger mig pengarna. Jag tar hand om det.
Jag ordnar det själv.
- Vad fan var det där om? - Jag vet inte. Han bara tappade det.
- Det är sånt som händer. - Är det?
...just nu. Lämna ett meddelande.
Madison, om du hör detta - håll dig hemifrån.
Jag har hört en del om Ray. Ring...
Vad fan var det där?
- Vad då? - Vad då?
Vad menar du med "vad då"? Killen bara stormar ut?
Inte vet jag. Han fick panik. Man kan inte vinna jämt.
Inte med den attityden. Om de är otrygga - gör dem trygga.
I mina ögon har du börjat slarva lite.
Kanske det.
Du, jag vill prata med dig om häromkvällen...
Jaha, varför då?
Jaså, hon?
Du, jag fattar. Nu faller allt på plats.
Det är lugnt. Jag har knullat min beskärda del av misstänkta.
Det är ingen stor grej. Det är bra för dig.
Jag sprang in i henne. Hon ville tacka för att jag hade talat henne till rätta.
Det ville hon, va...?
Jag vill bara inte att saker ska missuppfattas.
Gary...
Du kan lita på mig.
Vänta!
Förklara igen. Försöker han sätta en torped på mig?
Ja! Han vill anlita mig för att mörda dig! Fattar du inte? Vi måste sticka!
- Och ni sågs ansikte mot ansikte? - Ja.
- Och han vet vad du jobbar med? - Ja.
Så, tänker du mörda mig?
Vad snackar du om?
Tänker du mörda mig?
Nej.
Då har jag inget att oroa mig för.
Han kan nog göra det själv.
Nej, det gör han inte.
Det gör han inte.
Då frågar jag den samtida juryn: Hur lyder domen?
Livstid utan villkorlig frigivning.
Så väldigt samtida av er.
Hur kom ni fram till det?
Även om vi anser att personen har begått ett fruktansvärt brott
tror vi att ett statligt sanktionerat mord bara skulle orsaka mer smärta och lidande.
Okej.
Ett bra exempel på ett rättssystem som uppfyller medborgarnas önskemål.
Nu hoppar vi bakåt i tiden till våra stenåldersvänner
för 25 000 år sedan, då saker och ting var väldigt annorlunda.
Ni har ingen jury. Inget officiellt rättssystem.
Ni är en grupp nomader.
Vad tänker ni göra åt ert problem,
detta existentiella hot i form av er sinnessjuka ledare
som invaderar andra stammar? Han mördar, våldtar och plundrar.
Han verkar vara på väg att ta död på er allihop.
Vad har ni för alternativ?
Vi tycker rätt olika. Vissa tycker att vi ska förvisa honom.
Med vilka medel? Ska vi sätta honom i en båt?
De flesta av oss...
...vill eliminera honom.
Vad som än krävs för att vi ska överleva.
Bråka inte med Jerren...
Hur löser ni problemet?
Avrättning.
Det är kallblodigt,
men ur ett historiskt perspektiv kan det vara rätt val.
Det har nyligen forskats mycket i just detta ämne.
Det nya synsättet är att denna typ av riktat dödande
spelar större roll för vår sociala utveckling än man har trott.
Impulsen att rensa ut såna här destabiliserande krafter
löper sannolikt som en mörk tråd genom vårt historiska DNA.
De här morden tros ha haft två syften.
De var ett sätt att bevara sammanhållning och normer, men också ett sätt
att eliminera en viss typ av våldsam och samarbetsovillig person ur genpoolen.
- Ursäkta, när blev vår lärare sexig? - Jag vet.
Skickar du statistiken till huvudkontoret idag?
- Känner de till kroppen? - Nej, jag har inte berättat det än.
Vilken kropp?
Minns du hon som ville få sin man mördad, som vi släppte?
- Nej, som han släppte. - Madison Figueroa Masters.
- Aha, då när du var Ron. - Hennes man har precis hittats död.
Ursäkta, vad hände? Var då?
Kroppen hittades i Cabbage Alley, intill motorvägen.
Möjligen en narkotikaaffär som gått snett. En kula i halspulsådern. Kaliber .38.
Gary?
Ja. När jag kollade upp honom verkade han ha stora missbruksproblem, så...
Några misstänkta?
Inte direkt. Hon och maken hade visst tjafsat utanför en bar, Virgo's,
och killen hon var med drog vapen.
- Har vi identifierat den killen? - Inte än.
Han kanske är hennes nya pojkvän?
Ska vi försöka hitta honom och prata med honom?
Det låter bra. Rapportera vad ni får reda på.
Johnson och jag borde samarbeta kring det här.
Är det okej om jag tar med honom?
- Absolut. - Är du okej med det, Gary?
Ja.
- Vad sysslar du med? - Letar efter pojkvännen.
Se på fan! Jag hittade honom! Jävlar vad duktig jag är.
Kom igen! Vad gör vi här?
Du, lyssna. Jag tänker inte berätta för nån.
Berätta vad då?
Att jag sprang på henne betyder inte att jag är pojkvännen eller inblandad.
Oj. Så defensiv.
Ingen anklagar dig för nåt.
Jag undrar bara om du vet vem det här är?
Ser han bekant ut?
Ja, det var han som stormade ut från restaurangen.
- Vad var det han hette... Mike? - Ray. Det är Madisons make.
Eller hur?
Det stämmer.
Jag lyssnade på ert samtal igen,
och nu fick det en helt ny mening.
Du visste vilken knapp du skulle trycka på när du sa det där med "pojkvän". Visst?
Vad menar du med det?
Ingenting. Det är bara...
Du, vi är väl kompisar? Eller hur?
Jag ska avslöja en sak.
Under åren har jag lärt mig att följa min näsa
när jag får mina små aningar. Oftast dyker det upp nåt intressant.
- Värdefullt. - Tala om vad du får reda på.
Kanske det.
Okej. Tja...
Jag vet inte. Här finns inget.
Du skrämde mig.
Hej.
Varför ser du på mig så där?
Hur då?
Som om det är nåt som är fel.
Är det nåt som är fel?
Nåt särskilt som har hänt?
Okej, vad håller du på med?
Det är för tidigt för sånt här.
Har du hört om Ray?
Att han är död? Ja.
- Hur kan du veta det? - Jag bara vet det.
Tänkte du nånsin berätta det? Trodde du inte att det skulle komma upp?
Jo, men vem sa det till dig?
Det här är mitt revir.
Jag lyssnar på polisradion. Jag brukar ha koll på vem som mördas här i stan.
Jag undrar om du är okej. Du verkar märkligt okej.
Jag hade så klart tänkt berätta.
Jag håller bara fortfarande på att smälta det.
Jag vet inte vad jag ska tro.
Det är en märklig sits att befinna sig i.
Är det meningen att jag ska spela sörjande änka?
Jag vet inte hur man låtsas.
Var han en bra person? Nej.
Älskade jag honom? Jag menar... Jag älskade honom.
Det är bara... Folk sörjer på olika sätt.
Jag måste bara få veta. Hade du nåt med detta att göra?
Varför i helvete skulle jag ha nåt med det att göra?
Vad skulle mitt motiv vara? Jag övertalade ju dig att inte mörda honom, om du minns?
Tror du jag bara går runt och mördar folk gratis?
Okej. Jag var bara tvungen att fråga.
Förlåt.
Det är okej, jag...
Jag förstår.
Kom.
Jag är så glad att du är här.
Jag med.
Så vad hände?
- Ringde polisen och berättade? - Ja.
Vad säger de då? Några misstänkta? Gripna?
De tror att en narkotikaaffär gick snett. Han hittades skjuten.
Jag är så rädd.
Jag vet. Det är så märkligt.
Så plötsligt och oväntat.
Men du behöver inte vara rädd. Varför är du rädd?
För att jag dödade honom.
- Du dödade honom? - Ja.
Varför gjorde du det?
Du sa ju själv att han tänkte döda mig!
Så han attackerade dig. Det var självförsvar.
- Tekniskt sett... - Vad då? Vad gjorde han?
Han var antingen avsvimmad eller så sov han.
- Och du dödade honom? - Ja.
Jag hittade på en historia. De tror på den.
Herregud...
Herregud!
Varför blir du så upprörd?
- Du gör sånt här hela tiden. - Nej!
Jag har aldrig dödat nån!
Vad pratar du om?
Jag är en fejktorped.
Det var därför jag såg till att du inte blev gripen.
För att jag jobbade under täckmantel.
- Är du polis? - Nej, jag...
Jag undervisar på college. Torpedgrejen är bara ett extrajobb som har spårat ur.
Så du har ljugit för mig hela tiden?
Jag satt i en rävsax.
Jag ville inte förlora dig, och du träffade Ron först.
Och du gillade Ron...
Jag gillade Ron. Så jag ville inte visa dig Gary.
Vem fan är Gary?
Jag är Gary.
- Så jag vet inte ens vad du heter? - Jag heter Gary Johnson.
- Gary? - Jag vet!
Förlåt. De har ringt tre gånger.
Det måste vara nåt på gång. En situation...
Hej! Hur är läget, Claude?
Var är du? Du måste komma tillbaka till stationen nu.
- Nu? - Ja, nu.
Det har hänt saker i Madison Masters-fallet.
Okej. Jag kommer strax.
Jag är ledsen.
Jag måste fixa en grej snabbt. Sedan kommer jag tillbaka.
Gör inte det.
Bara stick, vad än du nu heter.
Jag må ha kommit dit som Ron, men jag gick därifrån som Gary.
Johnson är här! Phil, mötesrummet.
- Vänta tills du får höra det här. - Hej! Vad snygg du är!
Kul att du kunde komma.
Det verkar allt mer som om vi har klantat till detta.
Madison Figueroa är nu huvudmisstänkt.
- Är det så? - Så är det.
Sätt dig.
Berätta vad vi precis fick veta.
För ett halvår sen utökade Ray Masters sin livförsäkring med en miljon dollar.
En försäkring som hans fru naturligtvis var ensam förmånstagare till.
Det var före det första försöket till anstiftan,
men mordroteln tror att det kan finnas ett samband.
Efter ert möte kanske hon anlitade nån annan eller gjorde det själv.
- Så går det när man släpper folk. - Inte till hjälp.
Och det var längesedan.
Pratade du nånsin med henne igen efter ert första möte?
Ja, det gjorde jag faktiskt.
- Gjorde du? När då? - Jag sprang på henne vid Ted's Frostop.
Hon tackade mig för hjälpen och de goda råden.
Jag sprang faktiskt på dig också den kvällen. Du pratade med henne.
Pratade du också med henne?
- Jag fattade inte att det var hon. - Jo, det var Madison.
Så, tror du att hon kan ha varit inblandad i mordet?
Risken finns ju, men det skulle verkligen förvåna mig.
Hon verkade så lycklig. Hon hade lämnat sin make, skaffat egen lägenhet.
Hon verkade ha det väldigt bra.
Vad blir vårt nästa steg?
Vi kan ta in henne på förhör när som helst.
Hon lär skaffa en advokat, tiga...
Och om hon faktiskt ligger bakom det lär hon ha ordnat med lögner och alibin.
Som jag ser det har vi en unik chans att få den ofiltrerade sanningen.
Han där.
- Jag? - Ja.
En fråga: När du sprang på henne,
var du då Gary eller torpeden?
Vem agerade du som där och då?
Ron.
- Så för henne är du fortfarande torpeden? - Vem skulle jag annars vara?
Det här är fantastiskt. Hon vet ju att han vet att hon ville mörda killen,
och hon måste gilla honom eller lita på honom tillräckligt mycket
för att dela en efterrätt med honom på Ted's Frostop.
Det är ju så, eller hur? De vet saker om varandra.
Hon skulle aldrig nånsin misstänka att han spelar in deras samtal.
Vi har nog en möjlighet här.
Så vi fabricerar ett slumpmässigt möte där han får henne att börja prata?
Inte slumpmässigt.
Ett överraskningsmöte.
Jag tycker att vi gömmer en mikrofon på Gary och kör på en gång.
Du kan låtsas som om du är orolig och vill kolla läget med henne.
Du har läst om hennes makes död
och är rak och ärlig med varför du vill prata med henne.
Jag gillar det här. Omöjligt att veta vad hon kommer att säga,
men när hon väl pratar kan du avgöra om hon ljuger.
Exakt.
Låter det bra, Gary?
Det är en bra plan.
Jättebra.
Skicka mig adressen.
Jag möter er där.
- Nu tar vi henne. - Jag åker med dig och gör dig klar.
Vi ses i skåpbilen.
Allt väl?
Ja.
Okej.
Du gör mig nervös.
- Behöver han verkligen den där? - Ja. Jag vill kunna prata med honom.
Ta henne, Ron!
Du.
Jag har din rygg.
Är ni där?
- Hör ni mig? - Klart och tydligt.
Funkar dina hörsnäckor?
- Ja. - Kanon.
Kom ihåg - bara ljud. Inspelningen måste bli bra.
Uppfattat.
Vi måste prata.
POLISEN LYSSNAR. HAKA PÅ MIG.
Vi har en massa skit att lösa, annars är vi körda.
Vänta, va?
JAG ÄR FORTFARANDE RON. VI ÄR INTE IHOP.
På grund av vårt möte kollar folk åt mitt håll, nu när din man är död.
- De tror en av oss gjorde det. - Det var inte jag!
Självklart var det du.
DU ÄR OSKYLDIG. NEKA.
- Jag klandrar dig inte. - Jag gjorde det inte! Vem anklagar mig?
Du av alla borde veta att jag inte har det i mig!
Okej, vem var det då? Vad fan var det som hände?
- Jag vet bara det de sa. - Och det var...?
Han sköts när han köpte knark. Han var missbrukare.
Så du påstår att du inte dödade honom.
DE VET OM VIRGO'S. KAN INTE VARA JAG.
När såg du honom senast?
För inte så längesedan, på Virgo's.
Klubben?
Ja, klubben. Jag var på väg ut från Virgo's med en kille
jag träffat på dansgolvet, och då sprang jag på Ray.
Ray tappade det när han oss. Han började hota mig och tog tag i mig.
Den andra killen ville skydda mig och viftade med en pistol i Rays ansikte.
Fråga mer om killen med pistolen.
Ray blev livrädd.
Han stack. Jag sprang därifrån, och det var sista gången jag såg honom.
Vem är den här killen? Han med pistolen. Vad heter han?
Jag vet inte.
- Du vet inte vad han heter? - Nej.
Vi hade kul på dansgolvet,
och jag frågade om han ville gå nån annanstans.
Han sa ja. Vi gick ut, och då hände allt det med Ray.
Så om han sa vad han hette så missade jag det.
Så du vet inte vad han heter.
Du drog från klubben med en okänd nolla du nyss träffat?
Dra åt helvete!
Jag är en vuxen kvinna. Jag är singel och han var ingen nolla.
Han var jävligt bra på att dansa.
Jag är glad för er skull. För din mystiska främling är misstänkt.
- Jag har hört att de letar efter honom. - Sätt dit henne med försäkringen.
Jävlar, det gör jag också.
Bra män är sällsynta nu för tiden. Han försvarade mig. Skyddade mig.
Så hör av dig om de hittar honom.
DE VET OM FÖRSÄKRINGEN. SKYLL PÅ RAY.
När vi sågs på Please U verkade ditt motiv inte vara pengar
till skillnad från många andra svin jag jobbar för.
Nej, för det var det inte.
Vad är då denna miljondollarsförsäkring som alla verkar känna till?
Låtsas inte som om det inte är mycket. Ljug inte. Du vet vad jag är kapabel till.
Rays familj har pengar. De gör sån skit.
De tecknar försäkringar. Jag vet inte ens om jag får nåt av det där.
Han ändrade säkert förmånstagare när vi gjorde slut.
Jag fattar inte ekonomi.
STOR FINAL. KÖR HÅRT. KASTA UT MIG.
Ray snackade investeringar och sånt, och jag fattade noll.
Du ger mig alla svar...
...men inte de rätta svaren.
- Jag ger dig sanningen! - Jag vet ändå att det var du.
Dra åt helvete! Det var inte jag.
Hur vågar du komma hem till mig och anklaga mig?
Försvinn härifrån!
Du, jag är på din sida. Det är därför jag är här.
Jag försöker hjälpa dig att komma undan. Inte för att jag är en schysst kille,
men slutar de misstänka dig slutar de misstänka mig. Vi fixar detta tillsammans.
-"Tillsammans" existerar inte! - Jag kan ge nån annan skulden.
Men först måste du säga sanningen så att det blir rätt.
Nu räcker det. Jag svarar inte på fler frågor från en torped!
Du är ingen polis! Låt dem lösa fallet! Jag har redan berättat allt jag vet!
Jag har inget med detta att göra! Ray var en värdelös jävla knarkare.
Försvinn härifrån, för helvete!
Hallå! För sista gången.
Jag erbjuder en utväg. När jag går får du klara dig själv. Jag kunde hjälpt dig.
Bra. Jag behöver ingen hjälp.
Och vem vet, de kanske övervakar oss just nu.
Så vi borde nog aldrig mer ses.
Toppen.
Hälsa inte om du träffar mig ute.
Inget personligt. Vi måste sköta det snyggt.
Det låter jättebra.
Fan också!
Vad tror du?
Vad tror ni?
Du gav henne gott om chanser att erkänna.
Antingen är hon den bästa lögnare som finns, eller så är hon oskyldig.
Ja.
- Fan! Jag trodde det var hon. - Ja, jag med.
Ja, hon verkade rätt ärlig.
Vad säger du, Jasper?
Jag är böjd att hålla med. Jag tror inte att det var hon.
Jättebra jobbat där inne. Verkligen.
Den här mystiska killen, han som drog vapen...
- Ska vi försöka leta reda på honom? - Nej.
Han verkar bara vara nån snubbe som hotade ett as i en gränd.
Inget särskilt hände.
Ja, vi är klara här.
Herregud!
Ja! Där är han!
Mannen med stort M.
Jag tänkte väl att du skulle komma förbi.
Vad sägs om en firaröl? Jag hämtar en öl åt dig.
- Du hämtade en förut. - Jag fixar det.
Hon är fantastisk.
Vad är det som pågår?
Jag pratade just med Madison om vilka fantastiska skådespelare ni är.
Jag var tvungen att gå bakom kulisserna och kika in i logen.
Din uppvisning var fläckfri,
men du...
Du, min vän, du golvade mig verkligen.
Jag gav dig kanske aldrig tillräckligt med kredd, Gary. Eller... Ron. Ursäkta.
Gary... Ron...
- Jag blandar ihop dem ibland. Gör du? - Ibland.
- Ja... - Vad fan är det som pågår?
Jag höll precis på att berätta för ljuvliga Madison
att jag skulle blivit nöjd oavsett utgång idag.
Om du skulle misslyckas skulle jag åtminstone få jobbet tillbaka.
Men om du skulle klara det,
vilket, grattis, förresten - det verkar som om du gjorde det,
så skulle jag få nöja mig med en jävla massa pengar.
Här är det meningen att du ska säga: "Vad då för pengar?"
Eller: "Pengar varifrån?"
Och då svarar jag:
"Den döda makens försäkring."
Okej. Stopp nu.
Det här blir vår lilla överenskommelse. Okej?
Den som gör att jag håller tyst och att ni slipper hamna i fängelse.
- Du har ingenting, Jasper. - Jo, jag...
- Nej. Att vi är ihop? Vem bryr sig? - Jävlar! Jag visste inte det.
Du har redan försökt!
- Grattis. - Fan ta dig! Stick!
Hallå! Lägg av.
Stanna.
Sätt dig, älskling. Vi ska lyssna färdigt.
Ja, älskling, du beter dig som ett as.
Jag vill ju hjälpa er.
- Hjälpa oss? - Herregud, Gary!
Nu räcker det. Okej? Nu räcker det!
Lägg av med skitsnacket.
Jag börjar. Okej?
Jag har skuggat er båda två.
Och för att vara ännu mer ärlig: Jag ville ha mitt jobb tillbaka.
Inget mot dig personligen, men herrejävlar!
Jag har tillräckligt med bevis för att få dig inburad på livstid.
Och du...
Medhjälp till mord?
Jösses.
Du lär få sitta inne ett bra tag.
Och det enda skälet till att jag är 100 procent säker på
att du gjorde det är för att jag är 100 procent säker
på att herr Tuffing här...
...inte skulle kunna döda ens en mygga.
Det är varmt här.
Och ironiskt nog...
...kan livförsäkringen ha räddat er.
Jag menar, de där pengarna fick mig att tänka att det här...
...mörka...
...jävla äventyret vi alla har varit ute på
faktiskt kan få ett lyckligt slut.
Okej? Så den dagen då ni lämnar över pengarna...
...är den...
Fan!
Jag är så jävla körd.
Vad hände precis?
Jag la droger i hans öl. Hoppas det inte var för mycket.
Men om han vaknar igen kommer jag att hamna i fängelse.
Jag har drogat en polis.
Jag är så jävla körd.
Vad gör du?
Vad är den där till för?
Engagemang.
Man kommer inte undan med polismord.
Inte vanligtvis, men när det gäller Jasper, i dagsläget,
tror jag att vi kan det.
Polisen tänker förmodligen på honom på samma sätt som vi gör just nu:
Att det vore bäst för dem om han inte längre fanns.
Herregud.
Hur lyder vår historia?
Han hittas i sin bil i ett avlägset område.
Droger i kroppen, en påse över huvudet.
Inga blåmärken eller försvarsskador. Ett uppenbart självmord.
Hans fru lämnade honom för flera år sedan, så...
Ingen kan ifrågasätta det.
Han är rasistisk, kvinnohatande, våldsam.
En riktigt korrupt snut.
Fan ta honom.
- Ska vi verkligen göra detta? - Vi har inget val.
Jag vet att det är en stor risk för oss att ta,
och det finns en del lösa faktamässiga trådar vi måste knyta ihop, men...
Jag tror att jag är kär i dig.
Det är alltid en risk.
Och bara så att du vet tror jag att jag är kär i dig också.
I nöd och lust?
Det här räknas nog som nöd, va?
TACK
Ja.
Så nu löper vi linan ut?
Tills döden skiljer oss åt?
Ja, för jag tror inte på skilsmässa.
Jag skämtar bara.
- Är vi överens om villkoren? - Ja.
Ja.
Var skriver jag på?
- Var mer behöver jag skriva på? - Initial här.
Vi måste se till att det här avtalet är vattentätt.
Jag måste skriva en initial här nere också.
Jag vet att jag har överöst er den här terminen,
men det är väl meningen, eller hur?
Att bli översvämmad, överväldigad av perspektiv och möjligheter,
för det är det livet har att erbjuda en, om man väljer att se det så.
Jag har inte alltid gjort det. Jag trodde att verkligheten var objektiv.
Orubblig.
Och att vi alla är mer eller mindre fast på ett Platon-Descartes-Kant-aktigt sätt.
Men med tiden har jag börjat tro att sanningen skapas genom samspelet
mellan olika perspektiv, och att absoluta sanningar inte existerar,
varken moraliska eller epistemologiska.
Jag anser att den livshållningen ger en mycket mer kraft.
Uppfattningen att om universum inte är statiskt
så är inte heller man själv det,
och då kan man faktiskt bli en annan, förhoppningsvis bättre person.
Det enda jag vet säkert är att er verklighet kommer att förändras med tiden
på sätt ni inte ens kan föreställa er,
och jag vill uppmana er att vara öppna inför de förändringarna.
När vi nu avslutar den här terminen vill jag ge er ett råd inför framtiden
i den här komplicerade världen, och det är:
Ta fasta på den identitet ni vill ha.
Och vem ni än vill vara efter den här lektionen,
var den personen med passion och hängivelse.
Stort lycka till på slutprovet.
Varsågoda att börja.
Ser du alla vita fåglar där ute?
Ser du den med lång, orange näbb? Det är en vit ibis.
Titta på ögonen. De är helt galna.
Jag vet att vi har croissanterna och muffinsarna. Tar du med äppelpajen?
- Ja, Garys berömda äppelpaj. - Underbart. Då så.
Och oroa dig inte över utklädnaderna, det fixar jag.
Tack, gode Gud. Du är bäst, Madison. Tack.
Vi hoppades att nån skulle rycka in. Gabby övergav oss ju för Aspen.
Jag skulle ha kunnat strypa henne.
Ja. Jag vet. Vi ses på nästa möte.
Så som kärlek kan göra, förändrade det mig längs vägen.
Jag hittade med tiden den perfekta mixen av Gary och Ron.
Livet är kort, trots allt.
Man måste leva på sina egna villkor.
Mamma, var träffade du pappa?
Pappa var den snällaste kille jag nånsin hade träffat.
Trots att han försökte verka tuff förstod jag att han bara spelade.
Och er mamma... Vad kan jag säga?
Det var kärlek vid första ögonkastet.
Hon gjorde mig till en ny man.
Men för att svara på frågan träffades vi på ett magiskt ställe
som heter Please U Café.
Hur smakar pajen?
All paj är god paj.
Det stämmer alldeles utmärkt.
TILLÄGNAT GARY JOHNSON 1947–2022
VIETNAMVETERAN, COLLEGELÄRARE
POLIS UNDER TÄCKMANTEL MED ÖVER 70 GRIPANDEN
DJURÄLSKANDE BUDDHIST
LUGN SOM EN FILBUNKE
NOLL MORD (DEN DELEN HITTADE VI PÅ)
Undertexter: Anna Eidhagen