Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeremy, hajde. Moram ići.
Oprosti, tata. Samo tren.
Javljamo se uživo iz Washingtona nakon povećanja poreza
koje je odobrio Odbor za sredstva.
Korporativna je stopa sada 26,5,
a kapitalna rata, kako smo rekli, raste na 25 %.
Za trenutak ćete čuti detalje.
No prvo, vremenska prognoza.
Što je s onim dečkom na matematici kojeg si spominjao?
Onaj koji ti se rugao. Još ti se ruga?
Da, ali samo kad je sa svojim glupim prijateljem.
Inače je dobar.
Dobro. -Da.
Dobro jutro, gđo Carrie Mae.
Dobro jutro.
Kako si danas? -Dobro.
Hvala vam što je vodite u školu i dolazite po nju...
Molim te. Rado to činim. -Zašto gđa Carrie Mae dolazi po mene?
Ja imam sastanak nakon škole i doći ću kasno.
Ali petak je. Petkom gledamo filmove.
Znam.
Oprosti, slatkice. Mama se mora javiti.
Bok, Greg. -Bok. Samo da te čujem.
Da vidim kako si. Danas je veliki dan.
Samo želim da sve završi.
Bit će sjajno. Nemoj se brinuti.
Samo zapamti o čemu smo razgovarali. Sve će biti u redu.
Što želiš da završi?
Dobro. Spremna sam.
Moram se pripremiti za saslušanje.
Vidimo se u sudnici u 16 h. Nemoj kasniti.
Neću. Vidimo se ondje.
Maya, slatkice. Žao mi je.
Možeš gledati film s gđom Carrie Mae.
Čak možete naručiti i pizzu.
Mama mora na važan sastanak. Razumiješ?
Maya? Dođi, dušo.
Moram ići. Kasnim u školu.
A ako ne dovršiš doručak, i ti ćeš kasniti.
Volim te.
Ne vjerujem da im treba toliko da odluče.
Što ako dobiješ?
Imat ćeš samo dva mjeseca da napišeš i uvježbaš svoj govor.
Trebao bih nazvati školu.
Reći im da se požure i odluče.
Tata, nemoj zvati školu. -Zašto ne?
Znaš li koliko im novca dajem?
A oni nas tako drže u neizvjesnosti.
Uopće ne bi trebali odlučivati.
Mnogo si bolji učenik od one cure.
Što god, samo ih nemoj zvati.
Ako ne proglase to do kraja tjedna,
ti i ja idemo k njima i natjerat ćemo ih.
Vidimo se kod kuće!
Kako Angelou tumači izjavu Dunbara
o pjevu ptice u kavezu?
Što nam poručuje?
Kyle.
Kao malena crnkinja koja je odrasla na jugu, nije bila slobodna.
Bila je zatočena.
No pjevanjem se osjećala slobodno.
Angela? -Nije u tome stvar.
Ona je zapela. U zatvoru je.
Nastavi, Angela.
Ona je žrtva opresije.
I rasizma. -I silovanja.
Maya Angelou poručuje da je ona zatočena ptica.
Želi biti viđena...
Da je se čuje i da je se shvati.
"Želim biti slobodna."
Gđo H., mogu li ja biti ptica i odletjeti nekoliko minuta prije?
Gđa Shaw ubit će me ako opet zakasnim na ženske studije.
Što je? Proučavam žene. -Maleni...
Kad smo kod toga, zadaća vam je da napišete pjesmu.
Ne više od deset stihova, ne manje od šest.
Pjesmu o tome kad ste se osjećali zatočeno.
Za ponedjeljak.
Na izlazu predajte svoje eseje.
Hvala.
Gđo H.?
Mogu li vas pitati za savjet?
Naravno. Zato sam ovdje.
Zapravo, nije riječ o školi.
Pomalo je riječ o školi,
ali nije akademski.
Dakle, ne razgovaramo o tvom čitanju. Slušam.
Riječ je o jednom dečku.
Dečku? Reci mi.
On je običan dečko. -Pošteno.
Oprosti. Samo trenutak.
Sad je bolje.
Što je s tim dečkom? Kako ti mogu pomoći?
Ne znam.
Zajedno smo na kemiji i stalno očijukamo,
no ne želi me pozvati na spoj, a uskoro će proljetni ples
i ne znam što da radim.
Zašto ti ne pozoveš njega?
Što? Ne, ne mogu.
Zašto ne? -Jer to nije...
Što? Nešto što se radi?
Pa što? Ovo je 21. stoljeće, ne viktorijansko doba.
Koga briga? -Ne znam. Nije riječ o tome.
Što ako se ja njemu ne sviđam?
Što ako ga pozovem i on me odbije?
Zaboravi na njega i nađi novog dečka zbog kojeg ćeš se brinuti.
Tvoj se život ne vrti oko njega.
No ako želiš ići s njim, reci mu.
Da, valjda.
Vjeruj mi, ako ga pitaš, možda pristane, a možda te odbije.
U svakom slučaju, znat ćeš na čemu si.
A bit će oduševljen jer si ga pozvala.
Zaista to mislite?
Kasniš.
Hvala vam, gđo Hill. - Nema na čemu, dušo.
Javi mi kako je prošlo s misterioznim dečkom.
Hoću. -Dobro.
Doviđenja.
Jeremy, što ima?
Ništa posebno. A kod tebe?
Hvata me kraj godine. Znaš?
Totalno sam izvan svega. Sjajno je.
Lijepo je ne brinuti se više o tim stvarima.
Sranje! Nemoj mi reći da se i Jeremy opustio.
Zašto ne? Nije da je to više važno.
Tako je. Julia je proglašena najboljom učenicom, zar ne?
Pa...
Žao mi je, stari. -Ma nije me briga.
Kao što si rekao, izvan toga sam.
Tako treba, stari.
Hej, tata je kupio novu kuću na jezeru.
Svrati ovaj vikend. Vidimo se!
Bok, Greg. -Žele pomaknuti saslušanje.
Što? Čekaj malo.
Ponovi.
Žele pomaknuti saslušanje na 13.30.
Ne mogu...
Ne vjerujem! To je za sat vremena. Kako mogu tako promijeniti vrijeme?
Ne mogu ako se ti ne složiš. Žele pokazati moć.
Ako ne prihvatiš novo vrijeme,
tražit će nastavak i dobiti novi datum na sudu.
To je podla odvjetnička taktika. -Što ćemo?
To ovisi o tebi.
Možeš stići ovamo do 13.30 ili čekati novi datum,
ali to bi moglo biti za nekoliko mjeseci.
Ne mogu vjerovati.
Dobro, tako ćemo.
Nije problem ako ne stigneš.
Bolje da pričekamo koji mjesec nego da danas zakasniš.
Ne, sada nema prometa.
Stižem za 40 minuta. -Sigurna si?
Želim ovo završiti danas. - Dobro. Reći ću sucu.
Dobro. Upravo krećem.
Bože... Kakvo sranje.
Bože...
Gđo H., jako mi je žao.
Da, dobro. -Žao mi je.
Izvolite.
U redu je, Jeremy. Ja sam kriva. Žurila sam se. Ti si dobro?
Da, htio sam pitati držite li konzultacije.
Htio sam razgovarati o svom završnom projektu.
Planirala sam, ali upravo sam saznala da moram ići.
Može li to pričekati do sljedećeg utorka?
Čekajte.
Nisi ovdje zbog projekta. - Trebam s nekime razgovarati.
Dobro, ostat ću pet minuta, ali onda zaista moram ići.
Moram nekamo stići.
Uđi i sjedni.
ČESTITAMO MATURANTIMA
Dobro. Što se događa?
Jeremy?
Ne mogu ti pomoći ako ne znam u čemu je problem.
Jeremy, rado ću ovako tiho sjediti s tobom
koliko god želiš sljedeći tjedan.
No ako sada trebaš o nečemu razgovarati,
nešto moraš reći.
Dobro. Dobro.
Igrate li šah, gđo H.?
Što?
Šah. Igrate li ga? -Ne.
Znam kako se igra, ali nisam ga igrala godinama.
Više volite trik-trak, zar ne?
Jeremy, kakve to veze ima...
Vidjet ćete, ali ako želite shvatiti,
morate mi dopustiti da objasnim.
Dobro.
Ne, ne igram šah.
Dobro. Ne znam znate li
da sam ja predsjednik šahovskog kluba.
A u šahu postoji izraz gambit.
Znate li ga? -Čula sam za njega. Što to znači?
Gambit je manevar za otvaranje.
Žrtvujete pijune kako biste okrenuli stvari u svoju korist.
Pretrpite gubitak kako biste dobili prednost
unaprijed u dugoj igri i...
Slušate li vi mene? -Naravno. Oprosti.
Samo ne znam kamo ovo vodi...
Mislim da će netko pucati u školi.
Oprosti. Što?
Zapravo, znam to.
Jeremy, znaš da je to vrlo ozbiljna optužba, zar ne?
Djelujem li ozbiljno? -Isuse.
Dobro, reci mi. Što znaš?
Neki učenik rekao ti je da će to učiniti?
Ne. -Kako onda?
Vidio si nekoga s pištoljem? Na društvenim mrežama?
Ne, ništa slično.
Zašto onda tvrdiš da će netko pucati po školi?
Jeremy, ovo nije igra!
U igri su životi tvojih prijatelja.
Moraš mi reći zašto misliš
da će netko pucati...
Rekao sam vam da nećete shvatiti. Barem ne još.
Jeremy, znaš da mi moraš reći.
Ne bi bio ovdje da ne znaš.
Saslušat ću te i potrudit ću se shvatiti.
Molim te. -Znam da hoćete.
Zato sam i došao k vama. Teško je znati odakle da počnem.
Bit će sve u redu. Sve ćemo riješiti. Dobro?
Imaš li ikakve dokaze
da netko planira pucati?
Jeremy, mrsko mi je ovo reći, ali moram te pitati...
Misliš li da si možda previše oprezan
s obzirom na ono što se dogodilo Leeju?
Previše oprezan? Htjeli ste reći da sam paranoičan?
Dušo, razumljivo je ako te takve stvari katkad muče.
Ipak ti je bio brat. -Ne, ovo je bila pogreška.
Nikada nećete shvatiti. Već vidim.
Pričekaj! Žao mi je, Jeremy.
Iskreno, kasnim na vrlo važan sastanak
pa sam malo nervozna. No ovo je, očito, važnije.
Zašto ne bismo otišli do ureda
i razgovarali s ravnateljicom?
Ne, želim razgovarati samo s vama.
Znaš da ću morati prijaviti što god da mi kažeš
čim naš razgovor završi.
Znam. No zasad želim razgovarati samo s vama.
Dobro. Ostat ću ovdje s tobom,
ali moraš mi reći sve. Može? Sve.
Hoću.
Dobro.
Bože. Možda nije prekasno da odgodim svoj sastanak.
Javit ću da neću stići, a onda te slušam.
Mislim da to nije dobra ideja.
Oprosti, samo sekundu. - Nemojte to činiti.
Jeremy, prestani. Moram im javiti da ne dolazim.
Ne smijem zakasniti. Daj mi minutu.
Prekinite vezu, gđo H. -Jeremy!
Prekinite vezu ili ću ubiti vas
i sve ostale u zgradi. Odmah.
Dobro. Sad me slušajte vrlo pozorno.
Najvažnije što sada morate znati
jest da je pištolj opremljen prigušivačem.
To znači da mogu pucati a da nitko to neće čuti.
Jeremy... -Dajte da završim.
To vam govorim jer sigurno planirate zvati pomoć.
I ako to učinite,
morat ću vam pucati u glavu prije negoli nas netko čuje.
Molim vas, nemojte vrištati.
Ne želim vas ubiti ako baš ne moram.
Kimnite ako ste shvatili.
Gđo H., mogu vas ušutkati i vezati vam ruke,
ali radije ne bih.
Siguran sam da ćete imati pitanja i radije bih razgovarao.
Dajte mi svoj mobitel.
Prestanite razmišljati i učinite kako sam rekao ili će mnogi poginuti.
To je malena gđa H.?
Uzet ću i vaše ključeve.
Savršeno. Sjajno vam ide. Sada sjednite i ne mrdajte.
Koji ključ?
Mjedeni. -Dobro.
Dobro.
Sad je bolje.
Jeremy, što to radiš?
Rekao sam vam da netko planira pucati u školi.
Taj netko sam ja. -Ali zašto?
Ne razumijete, ali hoćete.
Ovo nema smisla.
Ti si tako... Oduvijek si bio...
Uzoran član manjine?
Dobar učenik. Ovo ti ne sliči.
Ne, ovo sam ja, gđo H. Ovo sam ja.
Ovo je zbog toga jer nisi proglašen najboljim... -Nije me briga za to!
Jedino je mom ocu stalo do toga.
Dobro. Žao mi je.
Jeremy, molim te. Nemoj ovo činiti.
Što god da misliš
ili osjećaš, ovo nije odgovor.
Obećavam ti, što god da si planirao,
ne želiš da se obistini.
Kako to možete reći ako još ne znate moje planove?
Jer govoriš o...
Nasilje nikada nije odgovor.
Uz dužno poštovanje, gđo H.,
ne znate o čemu razmišljam.
Ne znate što osjećam i nemate pojma što sam planirao.
Nemojte prebrzo zaključiti da je ideja loša.
Ne govorite li nam uvijek da knjigu ne sudimo po koricama?
Nije riječ o knjizi iz knjižnice.
Ovo je stvarni život i ti imaš pištolj!
Molim te... -Stišajte se.
Molim te. Ovo je ludost.
Nije. Ja nisam lud.
Naravno da nisi, ali ovo jest.
Pogledaj se.
Ne želim da učiniš pogrešku.
Ovo nije pogreška.
Ovo nisu "Columbine", "Sandy Hook" ili "Parkland".
Ja nisam Seung-Hui Cho. Nisam mentalno bolestan.
Morate shvatiti da sam potpuno razuman.
Dobro.
Zašto ne bismo razgovarali o tome?
Kako očito ne razumijem,
reci mi što točno planiraš s tim pištoljem.
Gambit.
Ako želiš razgovarati, razgovaraj.
Ne izbacuj neke kriptične šahovske metafore.
Pošteno.
Uostalom, već smo potrošili dovoljno vremena.
U 13.50, kad se oglasi zvono
i završi osmi sat,
stajat ću na hodniku i pucati učenicima u glave
dok izlaze iz učionica.
Zašto? Zašto bi to učinio?
Ne želim. Trebam to učiniti.
Moram svima pokazati da to mogu i to je problem.
Pomisli na svu bol koju ćeš uzrokovati.
Ljude koje ćeš povrijediti.
Ti najbolje znaš kakva je to bol. Tvoj brat...
Ovo činim upravo zbog svog brata. Ovo je za njega.
Ne... On ne bi ovo htio.
Ne znate to. Jedva da ste ga poznavali.
Uostalom,
rekao sam vam samo što ću učiniti.
Još vam nisam rekao zašto.
Nije bitno. Dobar razlog ne postoji.
Zaista? Mislite to? -Znam to, Jeremy.
Znate li kakav je ovo pištolj, gđo H.?
To je pištolj.
Ovo je poluautomatski pištolj od 9 mm s okidačem od 5 kg.
Inače sadrži 10 metaka, ali s dodatnim spremnikom ima 20.
Istim je pištoljem ubijen moj brat.
Taj nije imao prigušivač, ali on nije ni bio potreban u glasnom kinu.
Te je večeri bio loše volje.
To je popodne dobio četvorku iz eseja,
a tata je došao kući i saznao to. Gadno su se posvađali.
Tata mu je rekao da će ga izbaciti ako dobije još koju četvorku.
Pa je Lee odjurio i otišao se ispuhati na najbolji način koji je znao.
Otišao je u kino.
Platio je 11,50 dolara za kartu.
Kupio je velike kokice i sok
te se požurio da uhvati dobro mjesto i pogleda najave.
Obožavao je najave.
Uspio je uživati u 47 minuta besprijekorne akcije
prije negoli je čovjek u tom istom zadnjem redu napunio svoj pištolj
i počeo pucati gledateljima u zatiljak, jednom po jednom.
Zahvaljujući vrhunskim zvučnicima u kinu,
većina je mislila da su pucnjevi dio filma.
Kako sam rekao, prigušivač nije bio potreban.
Ubio je devetero ljudi prije negoli su shvatili što se događa
i počeli trčati prema izlazima.
Moj je brat bio osmi.
U sedam minuta 26 ljudi bilo je mrtvo, a još toliko ranjeno.
Samo zato što je pogrešan čovjek imao ovo.
Sjećam se kad mi je ravnateljica javila.
Isprva joj nisam vjerovala. Nije imalo smisla.
Nije. To su i ponavljali.
"Besmisleno. Besmislen čin nasilja."
26-ero mrtvih.
Samo zato što si je neki psihopat utuvio u glavu
da će pucanje nekim ljudima u zatiljak biti zabavno.
Jeremy, tako mi je žao.
I meni je. -Sigurno je bilo strašno.
Jest. To je bilo najgore što sam ikada iskusio.
Zašto to onda želiš ponoviti?
Ne shvaćate? Ne želim to ponoviti. Želim to prekinuti.
Prekinuti? Misliš da...
Ne, nisam to mislio. Mislim...
Do kraja ću dana vjerojatno biti mrtav. Prihvatio sam to.
Ne, prekinuti ovo...
Ovu epidemiju.
Poziv koji ste dobili od ravnateljice,
netko ga dobije 800 puta na mjesec.
10.000 na godinu, a to su samo ubojstva.
Ako zbrojite i samoubojstva, broj je trostruko veći.
Protiv oružja si, a prijetiš mi pištoljem.
Dajte, vi ste profesorica književnosti.
Barem biste vi trebali cijeniti ironiju.
Ovo nije ironično, Jeremy. Ovo je ludo.
Dušo, što to radiš?
Znate li odakle mi pištolj?
Hajde, pogodite.
Od tate? -Tako je.
Kao da bi moj tata imao muda uzeti pištolj.
Ne, on svoje bitke vodi novcem.
Pretpostavljam da nisi blizak s ocem.
Nećemo razgovarati o meni i mom tati.
Pogađajte odakle mi pištolj. -Ne znam, Jeremy.
S interneta. Možete li vjerovati? Kupio sam ga online.
Nije baš bilo lako, ali nije bilo ni jako teško.
Čekao sam nekoliko mjeseci i napravio nekoliko lažnih profila,
a onda je jednoga dana stigao poštom.
Zajedno s prigušivačem, dodatnim spremnikom i šest kutija metaka.
Čovjek koji je ubio mog brata, James Duncan,
on je svoj kupio na izložbi oružja.
Platio je gotovinom i nije trebao pokazati osobnu.
Obavio je sve za manje od pola sata.
Nakon toga vozio je 900 km
kako bi ostvario svoj plan u kinu.
Nitko ne zna kako je odabrao to mjesto.
Nitko ne zna zašto je to učinio,
a znamo da mu je netko prodao pištolj
kojim je mogao ubiti 26 ljudi u sedam minuta.
Sada mi recite što ovdje nema smisla.
A što ćeš ti?
Pucati po školi kako bi dokazao da oružje treba zabraniti? To ćeš?
Jeremy, to...
Dušo, to nije dobra ideja.
To je sjajna ideja.
Nemoj.
Tko je to?
Rekla sam ti da kasnim na sastanak. Očekuju me.
Pitat će se gdje sam. -Šutite.
Tko je Greg? Tko?
On je moj odvjetnik.
Odvjetnik?
Imate problema sa zakonom, gđo Hill?
Da si mi dopustio da ga nazovem, otkazala bih.
Sada će me tražiti.
Nastavit će me zvati.
Daj da ga nazovem i kažem mu da neću doći.
Možda nisam najbolji učenik, ali nisam tako glup.
Koja je šifra?
Moram li vas sve pitati dvaput? Koja je šifra?
0317.
Rođendan vaše kćeri?
Mog rođaka.
Pošalji poruku Gregu.
Što želite poručiti?
Oprosti, zapela sam u prometu. Uskoro stižem. Ne brini se.
Evo vaše poruke. Da je pošaljem?
Da. -Poruka je poslana.
Eto. Gdje smo stali?
Ti si se spremao shvatiti kako je ovo grozna pogreška.
Preporučujem vam da razmišljate pozitivno.
Ovdje smo da vam kažem što radim,
ne da me vi odgovorite od toga.
I ponavljam... Morate shvatiti
da ovo nije impulzivna odluka.
Ovo nije besmisleni čin nasilja.
Dugo sam planirao ovo.
Do najsitnijeg detalja.
Znam gdje trebam biti
i kad moram biti ondje.
Sve sam promislio.
I znam da, kad učinim što moram,
ljudi će otvoriti oči i zaustaviti nasilje vatrenim oružjem.
Recimo da imaš pravo.
Nemaš, ali recimo da imaš.
Ubit ćeš gomilu nevine djece
i dobit ćemo Jeremyjev zakon o kontroli oružja.
To ne znači da je u redu ubiti...
Naravno da jest. -Jeremy, ne.
Ne možeš odlučiti tko će živjeti, a tko mora umrijeti.
To ne ide tako. -Naravno da ide.
Barem biste vi to trebali znati. -O čemu ti to?
Nije vam dosta koljena na vratu?
Čijeg koljena? -Dajte, znate o kome govorim.
O koljenu. Onom koje vas prati u trgovine,
koje vas zaustavi zbog glupog prometnog prekršaja,
koje pozove policiju zato što se igrate s njegovom kćeri u parku
jer misli da onamo ne pripadate. Koljenu koje vas ne želi zaposliti
jer imate pogrešno ime.
A ako vas zaposli, plaća vas manje
od manje kvalificirane osobe pokraj vas.
Kakve to veze ima...
Koljenu koje vam u trenu može oduzeti život.
Čak i dok sjedite u vlastitoj kući.
O tom koljenu.
Ono odlučuje tko će živjeti, a tko mora umrijeti.
Kamo ovo vodi, Jeremy? -Ne pratite me?
Radim ono što moram.
A ja radim ono što ja moram.
A katkad morate žrtvovati pijuna pokraj kralja.
Katkad onog pokraj kraljice. U svakom slučaju,
žrtvujete pijune kako biste pobijedili.
Ovo nije igra.
Ovo je život!
Pobijediš tako da si dobra osoba, da vodiš sretan život
i pomažeš drugima da čine isto.
To i radim!
Hipotetski, ako izađem odavde i ubijem stotinu ljudi,
a dođe zakon koji statistiku smanji za čak trećinu,
spasit ću više od 15.000 života
u prvih pet godina.
To je 165 spašenih života
na svaki koji bih danas uzeo.
Vi mi govorite da to ne činim.
Tako je. -Prestanite.
Kažete da, ako vlak treba pogoditi 165 ljudi,
a vi ga možete skrenuti da ubije samo jednu osobu,
vi ga ne biste skrenuli? Nadam se da biste!
Čak i ako je ta osoba tvoj brat Lee?
To nije važno.
Izračunajte. -Nema tu matematike.
Vrijednost ljudskog života nije mjerljiva.
Veselim se što ću vam dokazati suprotno.
Nećeš ništa dokazati. Ovo nije problem jurećeg tramvaja.
Nije li?
Ti ne skrećeš vlak,
ti ga voziš!
Pa što? Trebam li samo sjediti?
Ovako se ne mijenja svijet, Jeremy.
Mijenja.
Promijenite svijet tako što im oduzmete moć.
Znate li za bolji način? -Ne.
No ubiti nekoga da bi dobio što želiš nikada nije u redu.
Da vidimo. Nakon što je Duncan ubio mog brata i 25 ljudi,
pridružio sam se Učenicima protiv vatrenog oružja.
Senat je donio zakon kojim bi se zabranili pištolji poput ovoga
i trgovina kojom je Duncan došao do svog pištolja.
I kojom si ti došao do ovoga. -Brzo hvatate, gđo H.
Obilazio sam prosvjede, kuće,
skupljao potpise i pisao razglednice.
Govorio sam na marševima!
Kontrola oružja!
Činio sam sve da taj zakon prođe.
No kao i svaki zakon o oružju
o kojem Kongres glasa nakon masovnog ubojstva,
odbili su ga.
60 naprama 40. Nije bilo ni blizu.
Bum!
Samo tako. Potrošio sam energiju,
vrijeme i trud, a nisam postigao ništa.
Jer je na kraju dana
odluka ovisila o političarima.
Političarima koji su korumpirani,
onima koje plaća NRA
ili onima koji ne žele biti neposlušni jer se bliže izbori.
Ako imaš problem s vladom,
trebao bi se kandidirati.
Već si predsjednik Učeničkog vijeća.
Pohađat ćeš Harvard. Na pravom si putu.
Neka te izaberu.
Glasaj o zakonu. Predloži ga. Učini to na pravi način.
Iskuj vlastito nasljeđe. -To i činim.
Samo preskačem sva sranja.
Kad smo Lee i ja išli u šesti razred,
učiteljica nam je dala nenajavljeni ispit.
Dala nam je komad papira na kojem je pisalo:
"Pozorno pročitaj upute i riješi."
Pročitao sam prvo pitanje.
"Napiši svoje ime u gornjem desnom kutu."
"To je lako", pomislio sam.
Napisao sam svoje ime. Jeremy Chue.
Drugo pitanje...
"Okreni stranicu i u središtu nacrtaj zvijezdu."
Pa sam nacrtao zvijezdu.
Treće pitanje...
"Savij donji lijevi rub stranice i nacrtaj krug."
Četvrto pitanje: "Napiši: pas."
Svako je pitanje bilo sve lakše,
do posljednje upute.
Pitanje broj 25...
"Zanemari pitanja od 1. do 24.
i predaj prazan komad papira.
Svaki će učenik dobiti 5+."
I? -To je bio trik.
Glupi trik kako bi se djeca osjećala glupo.
Sjajno sam riješio taj ispit.
Nacrtao sam savršenu zvijezdu i napisao svoje ime bez pogreške
samo da bih saznao da je sve bilo besmisleno.
Ništa nije značilo.
Lee je odmah sve pročitao do kraja. Bio je pametniji.
No neću opet pasti na taj trik.
Naravno, mogao bih provesti 20 godina u politici
i polako se truditi sa zakonima.
Ili...
Mogu biti pametan i sve preskočiti.
Nisi shvatio poantu te lekcije. -Zaista?
Dok si ti ludio jer su te prevarili da nešto radiš,
ostala su se djeca zabavljala crtajući zvijezde i krugove.
Uživali su šarajući i odgovarajući na laka pitanja.
Za njih je to bila zabava. U tome je bila poanta, dušo.
Da život nije ispit iz kojeg moraš dobiti peticu.
To je radost zbog crtanja zvijezde,
jedenja pizze ili slušanja lijepe glazbe.
Besmislene stvari... U njima je poanta. U tim sranjima.
Dajte, gđo H. Glazba nije lijepa.
Ona je samo matematika.
Redanje nota koje je teoretski točno
ili nije. Glazba je samo to.
Ljepota se nalazi između nota.
Zar ne osjećaš ništa
dok sviraš neku sonatu na svom violončelu?
Sviram ga jer me tata počeo tjerati kad mi je bilo sedam godina.
Mogu ga savršeno svirati čitav dan i ništa ne osjetiti.
A tata uvijek plače kad me sluša.
No to nije radi glazbe.
Podsjećam ga na Leeja.
To je ono sjebano kad ste blizanac koji preživi.
Moje postojanje tjera moje roditelje u plač.
Žao mi je, Jeremy.
To je sigurno strašno. Ne mogu ni zamisliti.
Bez obzira na to što učinim, nikad neću biti dovoljan.
Uvijek ću ih rastuživati.
Neka se onda ta tuga isplati.
Nećeš mi vjerovati, ali znam kako je
izgubiti voljenu osobu radi pištolja.
Istina je.
U školi ne govorim o svom podrijetlu.
Kad odrasteš siromašan i crn
u najgoroj četvrti Miamija,
a žališ raditi u školi poput ove,
nisi voljan razgovarati o svom djetinjstvu.
No reći ću tebi jer ćeš ti shvatiti.
Bio je to 12. rođendan mog rođaka Jaya.
Imala sam osam godina.
Prijateljica Jasmine i ja
kod rođaka smo se igrale školice.
Bila sam tako fokusirana na stajanje na jednoj nozi
da nisam opazila kako Jay trči po pločniku
i da ga ganja policijski auto.
Taj zvuk...
I dalje mislim da nikad nisam čula ništa glasnije.
Bilo je gotovo prije negoli sam shvatila što se događa.
Sve je trajalo deset sekundi.
Znam kako ti je.
Znam kako je kad ti netko oduzme nekoga.
Rođendan vašeg rođaka. Šifra na vašem mobitelu.
Žao mi je što je vaš rođak poginuo,
ali on vam je bio samo rođak.
Ja sam izgubio brata blizanca.
Tako da ne znate kako mi je.
Ali znam, Jeremy.
Moj je rođak, kao i mnogi crnci u ovoj zemlji,
imao metu na leđima.
Samo se igrao pištoljem igračkom.
Pitao si me kako je imati njihovo koljeno na vratu.
Jebeno je bolno.
No ne vidiš crnce kako uzimaju oružje da bi se obranili.
Možda biste trebali
jer bi tada Kongres sigurno obratio pozornost.
Masovna ubojstva stalno se događaju i ništa.
Spomenuo si "Sandy Hook". Djeca, Jeremy.
Ništa se nije promijenilo.
Nakon "Parklanda", ništa. Noćni klub "Pulse", ništa.
Las Vegas... Ništa.
Ovo će samo povrijediti još ljudi
i uzrokovati još patnje...
Glasni ste. -Slušaj me, molim te.
Samo ćeš uništiti živote, uključujući svoj.
Ništa nećeš promijeniti.
Hoću.
Zato vi razgovarate sa mnom danas
da možete ispraviti stvari.
Što?
Kad sve ovo završi,
netko će im trebati reći zašto sam to učinio.
Svjedokinja koja će im objasniti da nisam bio lud.
Da sam to učinio kako bih spasio tisuće.
I što onda očekuješ od ljudi?
Da će ti oprostiti? Poštovati te? Potapšati te po leđima?
Trebali bi donijeti smislene zakone
kako se ovakvo što ne bi ponovilo.
Žao mi je, Jeremy.
Tako se stvari ne postižu.
Vjerujte mi. Poznajete me, uvijek napravim svoju zadaću.
Ovo će upaliti.
Zašto ja?
Dajte, gđo H...
Ne znate da ste mi najomiljenija učiteljica?
Ovo nije smiješno...
Gđo Hill? Unutra ste?
Zaboravila sam knjigu kod vas. Mogu li je samo uzeti?
Ako pisnete, počinjem pucati
i prvo ću upucati vas.
Ima li koga?
Gđo Hill?
Gđo Hill, to ste vi?
Surađujte.
Ako išta pokušate, morat ću je ubiti i vi ćete biti krivi.
Bok, Angela! -Jeremy, kako si?
Dosta dobro. Oprosti što te nismo čuli.
Gđa Hill mi pomaže s onim skečom
koje Učeničko vijeće sprema za Dan maturanata.
To zvuči zabavno.
Ako je raditi budalu od sebe ispred škole zabavno,
može se i tako reći.
Nije li to poanta Dana maturanata?
Znaš da je kraj srednje
pa se prestaneš brinuti o mišljenju drugih ljudi.
Valjda.
No pokušat ću izbjeći šlag u lice.
Sigurno ćeš biti sjajan. - Hvala. Nadam se da hoću.
Uglavnom, ispričavam se na prekidu.
Ostavila sam knjigu iz engleskog
i htjela sam je uzeti prije zvona.
Smijem li pogledati? -Naravno. Uđi.
Gđo Hill, oprostite što smetam. - Nema problema, Angela.
Evo tvoje knjige. Čitava je. -Super. Hvala.
Drago mi je da je nisi zaboravila.
Vidimo se u ponedjeljak. -Vidimo se.
Gđo Hill, ono o čemu smo prije razgovarale,
niste nikomu rekli za to?
Ne, naravno da nisam.
Dobro. Poželite mi sreću.
Jeremy... -Što je?
Želim ti reći da sam se ove godine zabavila s tobom na kemiji
i mislim da si jako sladak.
Pitala sam se bi li me htio odvesti
na proljetni ples sljedeći mjesec. Kao pratilju.
Angela...
Ovo je dobro iznenađenje ili loše?
Nedvojbeno dobro. Rado bih išao s tobom,
ali ti si pozvala mene pa bih ja bio tvoj pratitelj.
Zvuči dobro? -Zvuči sjajno.
Savršeno. Moramo se vratiti ovom skeču,
ali razgovarat ćemo poslije.
A ti kreni tražiti haljinu.
I javi mi koje je boje da ne kupim pogrešan buketić.
Hoću. Čujemo se poslije.
Sjajno. Jedva čekam.
Bok. -Bok.
Zapravo, Angela... -Da?
Nema veze ni s čime, ali mogu li pogledati tvoju knjigu?
Nešto me zanima.
Hvala. -Ne, čekaj.
JEREMY IMA PIŠTOLJ!
Ne!
Angela?
Bože... Ne, ne, ne, ne...
Što si to učinio?
Šutite! -Što si to, dovraga, učinio?
Rekao sam da šutite.
Za ovo ste vi krivi.
Nisam htio... Nisam htio...
Da niste pisnuli.
Samo budite tiho.
Opet ću zaključati vrata.
Da se niste pomaknuli.
Dobro...
Svi su na satu.
"Dobro? Dobro?!"
Ništa nije dobro, Jeremy.
Što si, dovraga, učinio?
Mislili ste da ćete joj dati knjigu a da je ne provjerim?
Poznajete me četiri godine i mislite da sam tako glup?
Ne. Ja sam povukao okidač, ali vi ste je ubili.
Sranje! -Tiho.
Ti si to učinilo.
Uostalom, nije li to ono što si htio?
Nije li to tvoj veliki plan?
Ne, zapravo nije.
Angela nije bila na mom popisu.
Popisu? Imaš popis?
Rekao sam vam da nisam lud.
Ne želim ubiti više ljudi nego što trebam. Ovo mi nije zabava.
Tko je na popisu?
Devetero učenika. Samo devetero.
Tko su oni?
Problem s Kongresom jest to da oni to neće spriječiti
jer ih se to ne tiče.
Odbijat će zakone o kontroli oružja i trpati novac NRA-a u džep,
a neće osjetiti bol jer su izgubili nekoga zbog toga.
Tko je na popisu, Jeremy? - Zar vam nije jasno?
Pokazat ću im što je bol.
Pokazat ću im kako je izgubiti sina ili kćer
pa će odmah znati kako da glasaju.
Postoje tri kongresnika i jedna kongresnica
čija djeca pohađaju ovu školu.
Svi su glasali za oružje. To je prvih šestero na popisu.
Lauren je na popisu jer joj tata lobira za NRA.
Bobby i Brian su na njemu
jer im mama radi za "Smith & Wesson".
Kad shvate da se ovo može dogoditi i njima,
da ovaj problem utječe na sve,
zaustavit će to.
Ti si lažljivac. -Što?
Ti si samo lažljivac.
Kunem vam se da sam vam govorio istinu.
Želiš da ljudi misle da si nekakav mučenik
i da se žrtvuješ za dobrobit čovječanstva,
ali ovo nije mučeništvo. Ovo je ubojstvo.
Ovo je osveta. -Nije osveta.
Jest.
Kriviš Kongres za Leeja i želiš im se osvetiti.
Shvaćam to. Zaista.
Nakon što je moj rođak ubijen,
stalno sam maštala o tome kako ubijam policajce.
Razmišljala sam kako pucam u njih.
Prirodno je tako razmišljati, ali...
Ovo nije to. Ja ih ne lovim.
Baš.
Vrebaš njihovu djecu, što je još gore.
Ovo nije plemenito ni junački.
Ti ne želiš promijeniti svijet.
Ti se samo želiš osvetiti ljudima na koje si ljut.
Ovo nije "oko za oko".
Želim da odgovorni znaju
kako je izgubiti nekoga bez razloga.
Misliš na iste ljude čiji su životi bili ugroženi
na Kapitolu tijekom ustanka kad su neki poginuli?
Zaustavite krađu!
Istim je ljudima moć značila toliko
da nisu hvatali domaće teroriste ni pokrenuli istragu!
Misliš na te ljude?
Maskiraj to u politički aktivizam koliko želiš,
ali sebično je i pogrešno.
I činiš to samo da bi tebi bilo bolje.
Na kraju nisi ništa drukčiji od njih.
Griješite, gđo H. I vjerujte mi,
imate sreće da me nije briga za osvetu.
Da želim ubiti sve odgovorne
za Leejevu smrt,
vi ne biste živi napustili ovu učionicu.
Što? Sada kriviš i mene?
Sjajno je što ljudi rade bez razmišljanja o posljedicama.
Rekao sam vam da je Lee otišao u kino
nakon svađe o lošoj ocjeni s tatom.
Pogodite tko mu je dao lošu ocjenu! -Pa što?
Želiš da osjećam krivnju jer sam Leeju dala četvorku?
Nije bio dobar. Dala sam mu četvorku, nisam ga ubila.
Ne bi bio u tom kinu da nije bilo vas.
Poznavali ste ga.
Trebali ste znati što ta ocjena znači u našoj kući.
Zato si odabrao mene?
Zato meni sve ovo govoriš?
Jer tvom bratu nisam dala dobru ocjenu?
Odabrao sam vas jer je vaša učionica na kraju istočnog krila
gdje mojih devet meta ima osmi sat.
Kad u 13.50 zazvoni zvono
i oni izađu, ja ću čekati.
Trebao bih se početi pripremati.
Bože...
Zanima li vas gdje sam nabavio ovo?
Na internetu? -Točno. Pogodili ste.
Spustit ću pištolj,
ali držat ću ga blizu.
Brzo povlačim pa nemojte misliti da vas ne mogu ubiti
jer on nije u mojim rukama. Jasno?
Jasno.
Dobro.
Ovo je taktički karabin M15.
Plinski poluautomatski pištolj s ciljnikom ACOG
i prigušivačem bljeska.
Magazin sadrži 30 metaka kalibra 5,56
koji ispucani izlaze iz cijevi
brzinom od 2000 metara u sekundi.
Bez metaka je težak 2,9 kg,
ima lak okidač i precizan je na više od 460 m.
Šteta što je napravljen za ubijanje ljudi.
Prije ste rekli da ne odlučujem ja tko će živjeti, a tko umrijeti.
Da to ne ide tako.
Biste li rekli isto za policajce koji su vam ubili rođaka?
Jer mi se čini da policija o tome odlučuje,
pogotovo kad je riječ o crnačkim životima.
To nije isto.
A ja ovdje slažem svoje oružje masovnog uništenja.
Ne!
Stani!
Samo prestani.
Gotovo je.
Nikako nije gotovo. -Dosta.
Neću dopustiti da ozlijediš još nekoga.
Daj mi moj mobitel.
Hajde, izvadi ga iz džepa
i spusti ga na pod. Odmah!
Ako to ne učinim? -Daj mi ga.
Upucat ćete me? -Ne želim to.
No rekla sam da neću dopustiti da još nekoga ozlijediš.
Daj mi moj mobitel.
Ne šalim se, Jeremy! Učini to odmah!
Polako. Daj mi moj mobitel.
Žao mi je, gđo H. Ne mogu.
Jeremy, ne želim te ozlijediti.
Ne biste mogli ozlijediti svog učenika.
Ti nisi učenik.
Ti nisi ni osoba. Ti si čudovište!
Koliko god u to želite vjerovati, znate da to nije istina.
Ja sam samo tinejdžer.
Ja sam samo mladić u zabludi koji ne razumije svijet.
Ja sam samo Jeremy Chue, društveni igrač šaha,
a vi ste moja učiteljica i ne možete me ozlijediti.
Jer je vaša dužnost da mi pomognete.
Odabrao sam vas jer sam znao da mi možete pomoći.
Spusti mobitel na pod
ili ćeš saznati koliko griješiš.
A možda sam vas odabrao jer sam znao da, ako postane gusto,
nećete me moći spriječiti.
Možda sam vas odabrao jer sam znao da ste preslabi.
Jeremy. -Ne možete to učiniti.
Jeremy!
Dobro. Dobro.
Oprostite. Evo. -Polako.
Polako. Dobro.
Tu je. -Polako.
Polako. -Spusti ga.
Probudite se.
Znam. Žao mi je. Nisam htio ovo,
ali niste mi ostavili izbor.
Nemojte me tako gledati.
Trebali biste biti zahvalni što vas nisam upucao
nakon onoga što ste pokušali.
Sretni ste da uopće trebam svjedoka.
Znam da vam nije lako, ali ne brinite se. Uskoro će biti gotovo.
Približavamo se kraju.
Još samo 19 minuta.
Čini se da sam si dao više vremena.
Petica za trud, gđo H... No to neće upaliti.
Želite da vam to izvadim iz usta? -Da.
Ne mogu vas pustiti, ali volio bih razgovarati s nekim
prije kraja sata da ubijem malo vremena, a sigurno vam nije ugodno.
Može, ali imam dva uvjeta.
Kao prvo. Bez vrištanja, očito.
I drugo, morate mi nešto odgovoriti.
Pristajete li na ove uvjete?
Recite mi... Na kakav ste to sastanak danas zakasnili?
Što?
Sastanak zbog kojeg je odvjetnik slao poruku
i zvao vas čitav dan...
Nije bitno. -Dajte, gđo H. Znatiželjan sam.
Vi ste profesorica engleskog u srednjoj školi.
Što će vam odvjetnik? Zašto se nalazite sa sucem?
Žao mi je.
Ne volim razgovarati o privatnom životu s učenicima.
Mogao bih vam opet začepiti usta. Pristali ste na uvjete.
Jebeš tvoje uvjete, derište jedno.
Znam da me nećeš ubiti.
Ja sam ti svjedokinja, zar ne?
Učini što planiraš, ali meni je dosta razgovora.
Dobro. Impresioniran sam. Nisam znao da to imate u sebi.
No imate pravo. Neću vas ubiti.
Zapravo, neću vas ni mučiti.
No zapamtite,
za 17 minuta
stat ću u taj hodnik i počet ću pucati.
Vaše ponašanje utjecat će na to hoću li ubiti samo devetero
ili možda 10, 11 ili 12...
Rekao si da nećeš ubiti više ljudi nego što moraš.
Ako mi kažete što želim znati, neću morati.
To nije pošteno.
Moj privatni život nema veze... -Naravno da ima!
Odvjetnik vas zove i pokušava pronaći.
Ako nazove ured, to će poremetiti moje planove.
Kakva bi to šteta bila. -Zapravo, bi.
Da nas prekinu sada, dogodilo bi se samo to
da bi poginulo još ljudi. Pogrešnih ljudi.
I onda bi sve bilo nizašto.
Zato mi recite zašto se nalazite sa sucem.
To nije sastanak.
Riječ je o saslušanju za skrbništvo.
Skrbništvo?
Zar se rastajete?
Nisam htjela da itko sazna.
Barem ne do sljedeće godine, dok svi ne odu preko ljeta.
Dobra je vijest da ja neću nikomu reći.
Više me nije briga.
Očito se niste lijepo rastali ako idete na sud.
Ne baš.
Nisam naviknuta na ovo.
Privatnu školu i bogataše.
Rekla sam ti da sam iz siromašne četvrti Miamija.
Pohađala sam državnu školu
i državni dodiplomski fakultet.
I zaista sam se trudila.
Na diplomskom sam se trudila još više.
Pomalo sam napredovala prema bogatoj ekipi
učeći njihovu djecu da se trude.
Tada sam upoznala tipa
koji me je oborio s nogu
i čija je obitelj slučajno imala gomilu novca.
Vjenčali smo se i dobili kćer.
I on je odjednom očekivao da ću se ja prestati truditi.
Rekao je da ne moram raditi
iako sam mu govorila da trebam.
Željela sam to. Volim svoj posao.
Naravno, katkad sam morala ostajati duže
zbog roditeljskih
ili se nisam mogla zabavljati zbog ispravljanja ispita.
No uživam u tome.
Je li to tako pogrešno?
Znači li to da sam loša majka?
Ne znam, gđo H.
No znam jednu stvar.
Vi ste zaista sjajna učiteljica.
Možda ja nisam najbolji primjer, ali jeste.
Leeju ste bili najdraži.
Optužio me da mi je više stalo do učenika nego do vlastitog djeteta.
I kao što sam rekla, bogat je,
a ja sam glupo potpisala predbračni ugovor.
Sada ima skupe odvjetnike, a ja imam Grega.
I propustila sam saslušanje pa nisam sigurna
koliko će mi pomoći to što sam dobra učiteljica.
Bože...
Zadnje što sam ikada htjela
bilo je da moja kći odrasta u razorenom domu.
Što god. Umorna sam.
Možda je bolje da živi s njim.
Sa stajališta djeteta mogu vam reći da to nikada nije bolje.
Moji su se roditelji rastali prošle godine nakon Leeja,
a ako je vaša kći imalo slična meni,
neće htjeti da se uopće rastanete.
Moja kći nimalo ne sliči tebi!
Trebali biste mi biti zahvalni!
Zahvaljujući meni, ona će odrasti bez straha
da ode u kino...
Zbog tebe će odrasti prestravljena!
Ionako će odrasti prestravljena.
Nisam ja stvorio taj strah, nego koljeno na vašem vratu.
Jeremy...
Čaša je polupuna ili poluprazna.
Dobra je vijest da imate sjajan izgovor
što ste danas propustili saslušanje.
Jeremy, preklinjem te. Nemoj to činiti.
Rekao sam vam da sam sve isplanirao.
Ako ništa drugo, dat ćeš im razlog.
Možda umjesto zakona o kontroli oružja
odluče nastavnicima dati pištolje.
Kako ti se to čini? -Zato ću vas ostaviti na životu.
Vi ih morate uvjeriti. Vi se morate pobrinuti za to.
Oni će samo znati da si ti ubojica.
To ti je jasno, zar ne? Ovo je ubojstvo.
Ubio si Angelu.
Tiše ili ću vam opet začepiti usta.
Slušaj se. Lud si. Ovo je ludost.
Nisam! Svi ostali ludi su.
Po čitav dan šeću i misle da su sigurni.
Kao da je u redu da je 27 milijuna komada oružja
prošle godine prodano u SAD-u.
Donijeti pištolj u školu i upucati prijatelje nije normalno.
Naravno da nije. To je radikalno!
Normalno ne pali.
Ući ćeš u povijest
kao još jedan sociopat koji je gledao previše nasilnih filmova
i igrao previše nasilnih videoigrica.
Štoviše, kad me pitaju što se ovdje dogodilo,
reći ću im da si bio pomahnitao.
Kako si čitavo vrijeme govorio nesuvislo
i kako si razgovarao sa sobom. -Šutite.
Kako si razgovarao sa zamišljenim ljudima
i sa svojim bratom Leejem.
Rekao sam da šutite! - Nećeš me ubiti.
Ako me ubiješ, neću morati govoriti ljudima kako si lud.
Neka si zamisle sami.
Nećete to reći ljudima.
Ako im to kažete, svi će oni klinci poginuti nizašto.
Ako želite da njihovi životi i smrti nešto znače,
reći ćete istinu.
Reći ćete svijetu zašto sam to učinio.
Pobrinut ćete se za to. -Imaš pravo.
Reći ću istinu.
Reći ću da si pucao po školi
jer si bio ljut što nisi proglašen najboljim učenikom.
Pripazi se, kujo.
Nisam se šalio oko širenja popisa.
Želiš još mrtvih na savjesti? Dobro.
Evo.
Hannah će izaći s povijesti. Mogu ubiti i nju.
Josh i Cara...
Bit će kao da pucam na ribe u vjedru.
Samo daj. Nećeš me uvjeriti da sam ja za to kriva.
No zapamti, što više ljudi ubiješ, djelovat ćeš luđe.
No dobra vijest jest
da ćeš skrenuti ljudima pozornost na mentalno zdravlje.
Samo se pitam...
Što će ovo učiniti tvojoj mami i tvom tati.
Jedno je kad ti sina ubije pomahnitali ubojica,
no kad ti sin postane ubojica?
Ne mogu ni zamisliti kako je to.
To će ih slomiti. - Što god. Jebeš mog tatu!
Nije učinio ništa da ovo spriječi!
Nije da je sjajan otac kojeg ću iznevjeriti.
Stalo mu je samo do ocjena i do Harvarda.
Upropastit ćeš njega i majku.
Mediji će ih progoniti. Bit će izopćeni.
Morat će promijeniti imena i odseliti se nekamo
gdje nitko neće znati tko im je sin.
Ne znate o čemu govorite.
Samo čekajte da izglasaju taj zakon i da se statistika pokaže.
Moji će se roditelji ponositi
kad vide koliko sam života spasio.
Ponosit će se mnome.
Pretvarat će se da nikad nisi ni postojao.
Reći će: "Lee nikad nije imao blizanca."
Činim to za Leeja!
Želiš da to ozbiljno kažem tvom ocu?
Pljusnut će me jače nego što si ti.
Ne, upalit će. On će shvatiti.
Na kraju će shvatiti.
Zašto ga ne nazoveš?
Reci mu.
Reci mu da to činiš za Leeja pa da vidimo što će reći.
Zaista mislite da sam tako glup?
Što je? Bojiš ga se nazvati?
Možda jer se bojiš da točno znaš što će reći.
Tako dakle. Nije u tome stvar.
Tebi je dosta očeva koljena na tvom vratu.
Jebite se! I znam što pokušavate.
Želite me uzrujati.
I bogme uspijevam. Pogledaj se.
To s taticom baš te pogađa.
Samo vi govorite, gđo H.,
imate još nekoliko minuta.
Zaista ga se bojiš nazvati, je li?
Bojiš se vlastitog oca!
Kako si i rekao, čaša je polupuna i poluprazna.
Nakon svega što je učinio za tebe, pretvorio si se u derište.
Nije učinio ništa za mene! -Ma daj.
Pogledaj koju školu pohađaš.
Tvoje obrazovanje, hrana, tvoja kuća i auti.
To nismo imali svi.
On ti je to omogućio.
I možda je bio strog prema tebi,
ali samo zato što ti želi najbolje.
A ti ćeš sada upropastiti obiteljsko ime
i slomiti mu srce.
A nećeš se ni oprostiti od njega?
Već je izgubio Leeja.
A znaš kako je teško kad se ne možeš oprostiti
ni nekomu posljednji put reći da ga voliš.
A sada ćeš mu to opet priuštiti,
no ovaj put s dodatkom krivnje?
Nazovi ga.
Oprosti se.
Reci mu da ga voliš.
Ne, neću mu reći što planiram.
Nisam glup. -U redu je, dušo.
Ne moraš reći ništa što ne želiš.
Samo mu nemoj nestati.
Ne možemo dopustiti da vi vrištite u pozadini, zar ne?
Jeremy...
Molim te. Jeremy, nemoj...
Jeremy, prestani. Ne!
Prestanite!
Halo? -Bok, tata.
Jeremy?
Da, ja sam.
Kako si?
Čiji je ovo mobitel? Zoveš me iz škole?
Nisi na satu?
Imam slobodan sat za učenje.
Zašto onda ne učiš?
Htio sam te nazvati
i reći da... Da te volim...
Nazvao sam školu danas.
Rekli su da su proglasili najboljeg učenika prije dva dana.
Da su se odlučili za Juliju.
Očito su mislili da ona to više zaslužuje.
Odlučili su se za nju pa očito jesu.
Možda da si više učio
umjesto da se igraš tuđim mobitelima...
Zbogom, tata!
Eto. Učinio sam to. Oprostio sam se.
Jeremy, molim te...
Tri minute.
Vrijeme je da se smjestim na položaj.
Žao mi je što vas ostavljam ovako vezanu,
ali netko će vas pronaći.
Nemojte se brinuti. -Jeremy...
I hvala što ste me saslušali.
Nije da ste imali izbora, ali...
Znam da vam nije bilo zabavno.
Znam da se nismo složili, ali...
Nadam se shvaćate da su moje namjere dobre.
I znam da, ako želite,
možete svijetu reći da sam lud.
Tko zna? Možda jesam.
No nadam se da shvaćate kolika bi šteta bila
da ništa dobro ne proizađe iz ovoga.
Zato recite svima zašto sam to učinio.
Recite im da se stvari moraju promijeniti
i pobrinite se da se ovo više nikada ne dogodi.
Vrijeme je da krenem.
Bilo je lijepo, gđo H.
UZORAN UČENIK
MEDIATRANSLATIONS