Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeremy! Gyere, indulnom kell!
Bocs, apa, máris!
Élőben Washingtonból, ahol most emelt adót
a képviselőház.
Ugyanez a magasabb vállalati 26,5 %-os adókulcs.
Az 25%-os nyereség, amiről hétfőn már beszámoltunk.
Nemsokára érkezünk a részletekkel,
de előtte időjárás-jelentés!
Mi van az osztálytársaddal?
Aki piszkált téged. Még mindig szekál?
Igen, de csak ha ott van a hülye haverja.
Egyébként normális.
- Értem. - Tényleg!
Jó reggelt, Carrie Mae.
Jó reggelt!
- Hogy vagy? - Jól.
Köszönöm, hogy érte mész az iskolába!
- Örömmel, igazán. - Miért Carrie Mae jön értem?
Megbeszélésem lesz iskola után. Későn érek haza.
De péntek van, és pénteken filmet nézünk!
Tudom.
Ne haragudj, kicsim, de anyának muszáj dolgoznia.
- Szia, Greg! - Szia, hogy vagy?
Nagy nap vár ma rád!
Bárcsak végre túl ennék rajta!
Jól fog menni, ne izgulj!
Gondold át, amiről beszéltünk. Minden rendben lesz!
Min akarsz túl lenni?
Oké, készen állok.
Fel kell készülnöm a tárgyalásra.
Négykor találkozunk a bíróságon. Ne késs!
Nem fogok. Ott találkozunk!
Bocsánat, kicsi Maya!
Carrie Mae majd néz veled filmet.
Még pizzát is rendelhettek!
De anyának muszáj részt vennie ezen a megbeszélésen.
Maya? Gyere, kicsim!
Mennem kell, mert elkések az iskolából.
És ha nem fejezed be a reggelidet, te is el fogsz.
Szeretlek!
Miért tart ilyen sokáig a döntés?
És ha megkapod?
Csak két hónapod lesz gyakorolni a beszéded!
Felhívom az iskolát,
és szólok nekik, hogy döntsenek végre!
- Apa, ne hívd fel a sulit! - Miért ne?
Tudod, mennyi pénzt adományozok nekik?
És képesek így várakoztatni!
Különben se kérdés!
Sokkal jobb tanuló vagy, mint az a lány.
- Mindegy, akkor se hívd őket! - Rendben.
De ha hét végéig nem döntenek,
bemegyünk és beszélünk velük!
Otthon találkozunk!
Hogyan értelmezi Angelou Dunbar versét
a ketrecbe zárt madárról?
Mit szeretne mondani?
Kyle.
Délen felnőtt fekete lányként nem volt szabad.
Kalitkában volt.
És az éneklés révén érezhette magát szabadnak.
- Angela? - Szerintem nem.
Bezárva, bebörtönözve érzi magát.
Folytasd!
Hiszen elnyomás áldozata.
- És a rasszizmusé. - És az erőszaké!
Maya Angelou azt mondja: "én vagyok a madár a kalickában".
Azért kiált, hogy lássák,
meghallják, megértsék.
"Szabad akarok lenni!"
Tanárnő, lehetek én is madár, és elmehetek csengetés előtt?
Mrs. Shaw megöl, ha késem a női tanulmányokról.
- Most miért? A nőkről tanulok! - Vagány!
A házi feladat egy vers megírása.
Legalább hat, legfeljebb 10 sor.
Egy élményről, amikor bezártnak éreztétek magatokat.
Hétfőre legyen kész!
Kifelé menet adjátok le a dolgozatokat!
Köszönöm.
Tanárnő?
Kérdezhetek valamit?
Persze, ezért vagyok itt.
Nem annyira iskolai dolog.
Mármint iskolai,
de nem tanulós dolog, érti?
Tehát nem az olvasmányokról szeretnél beszélgetni, igaz? Mondd csak!
Egy... fiúról van szó.
Egy fiúról? Mesélj!
- Csak egy fiúról. - Értem.
Bocsánat, várj egy kicsit!
Így már jobb.
Tehát mi újság a fiúval? Miben segíthetek?
Nem tudom.
Együtt járunk kémiaórára, és mindig flörtölgetünk,
de sose hívott el randira, és jön a tavaszi sulibál...
Nem tudom, mit tegyek.
Miért nem hívod el te?
Jaj, azt nem lehet!
- Miért ne? - Mert nem így kell...
Nem így kell csinálni, úgy érted?
A 21. században vagyunk, nem a középkorban.
- Miért aggódsz emiatt? - Nem tudom.
És ha nem tetszem neki?
És ha nemet mond?
Akkor elfelejted, és keresel egy új fiút, aki miatt fájhat a szíved.
Nem ő az életed középpontja.
De ha vele akarsz menni a bálra, mondd el neki!
Azt hiszem, igaza van.
Vagy igent mond, vagy nemet.
És akkor tudni fogod, hányadán állsz vele.
Szerintem örülni fog, ha te lépsz először.
Tényleg úgy gondolja?
Elkésel.
- Köszönöm, Mrs. Hill! - Bármikor!
Majd mesélj, hogy ment!
- Persze! - Szervusz!
Viszlát!
Helló, Jeremy, mizu?
Semmi különös, veled?
Végre itt a vége, király érzés.
Már én is kezdem érezni, szuperül vagyok!
Végre nem kell a suli miatt aggódni.
Nehogy a nagy Jeremy itt ellustuljon nekünk!
Miért ne? Már nem számít.
Ja, igen... hiszen Julia lett az iskolaelső, igaz?
Mit tehetek?
- Nagyon sajnálom! - Mindegy.
Mint mondtam, nekem már mindegy.
Így kell ezt, haver!
Apám most vett nyaralót.
Gyere át a hétvégén! Tök jó lenne!
- Szia, Greg! - El akarják tolni a tárgyalást.
Mi? Várj egy kicsit!
Mondd még egyszer!
Fél kettőre akarják hozni!
Nem tudok...
Hihetetlen, csak egy óra! Hogy tehetik ezt meg?
Csak akkor, ha beleegyezel. Hatalmi játszma!
Ha nem jó az új időpont,
akkor halasztást kérnek, és új időpont lesz.
- Gusztustalan ügyvédmódi. - Mit tegyünk?
Ez rajtad múlik.
Vagy ideérsz fél kettőre, vagy várunk.
De az új időpont talán hónapok múlva lesz.
Nem hiszem el...
Jó, legyen.
Nem gond, ha nem tudsz ideérni.
Inkább várjunk, mint hogy elkéss!
Most nincs nagy forgalom.
- Ott tudok lenni 40 perc alatt. - Biztos?
- Túl akarok lenni rajta. - Rendben, szólok a bírónak.
Rendben, indulok is.
Ezt a rohadékot!
Basszus!
Bocsánat, tanárnő!
- Semmi baj! - Tényleg bocsánat!
Tessék.
Semmi baj, Jeremy, az én hibám volt. Sietnem kell. Jól vagy?
Meg akartam kérdezni, ráér-e most.
Az utolsó projektemről akartam beszélgetni.
Ráértem volna, de most kaptam a hírt, hogy el kell mennem.
Beszélhetünk jövő kedden?
Várjon, tanárnő!
- Nem a projektről van szó, igaz? - Csak... muszáj beszélnem.
Rendben. 5 percig maradhatok, de aztán mennem kell.
Fél kettőre megyek valahova.
Ülj le!
GRATULÁLUNK A VÉGZŐSÖKNEK
Miben segíthetek?
Jeremy?
Nem tudok segíteni, ha nem mondod el, mi a baj.
Jeremy, a jövő héten szívesen ülök veled csendben,
ameddig csak akarod.
De ha szeretnél beszélgetni,
akkor mondj valamit!
Rendben.
Sakkozik, tanárnő?
Tessék?
- Szokott sakkozni? - Nem.
Tudok játszani, de évek óta nem sakkoztam.
Akkor biztos inkább ostáblázik.
Jeremy, ennek mi köze...
Ha meg szeretne érteni,
mindent el kell magyaráznom!
Rendben.
Nem, nem sakkozom.
Nem tudom, hogy tudja-e,
de én vagyok a sakk-klub elnöke.
Van egy kifejezés a sakkban: a nyitás.
- Ismeri? - Hallottam már. Mit jelent?
A nyitás a nyitó manőver.
Feláldoz néhány gyalogot, hogy előnyös helyzetbe kerüljön.
Veszteséget szenved, de hosszú távon
a veszteség nyereséget hoz.
- Figyel rám egyáltalán? - Persze. Bocsánat, Jeremy.
Csak nem tudom, mit szeretnél...
Valaki lőni fog az iskolában.
Tessék?
Valaki lövöldözni fog.
Jeremy, ez nagyon súlyos kijelentés.
- Nem tűnök elég komolynak? - Szent isten...
Rendben, mondd, mit tudsz?
Egy diák mesélt róla?
- Nem. - Akkor honnan tudod?
Valakinél puskát láttál? Vagy Facebookon írták?
Nem, semmi ilyesmi.
Akkor miért mondod, hogy valaki lövöldözni fog?
Jeremy, mondd már! Ez nem játék!
A barátaid élete forog kockán!
El kell mondanod, miért gyanítod,
hogy valaki lövöldözni...
Ha elmondanám, nem értené meg. Most még nem.
Jeremy, el kell mondanod.
Nem lennél itt, ha nem akarnád.
Figyelek, és igyekszem megérteni, rendben?
- Kérlek! - Tudom.
Ezért jöttem magához. Csak nem tudom, hol kezdjem.
Bármi a baj, megoldjuk, rendben?
Van konkrét bizonyítékod,
hogy valaki lövöldözést tervez?
Jeremy, nem akarom ezt felhozni,
de nem gondolod, hogy egy kicsit túlzottan gyanakvó vagy,
azok után, ami Lee-vel történt?
Túlzottan gyanakvó? Az csak szebb kifejezés a paranoiásra!
Teljesen megértem, ha aggódsz emiatt.
- Hiszen a testvéred volt. - Hibáztam, mikor idejöttem.
Maga sose fogja megérteni!
Várj! Sajnálom, Jeremy.
Nézd, őszinte leszek. Elkéstem egy nagyon fontos megbeszélésről,
ezért kicsit szétszórt vagyok, de ez nyilvánvalóan fontosabb.
Menjünk le az igazgatóiba,
és beszéljük meg, mitől félsz, jó?
Nem, csak magával akarok beszélni!
Jeremy, tudod, hogy mindent jelentenem kell,
amit most mondasz nekem, ugye?
Tudom, de most csak magával akarok beszélni.
Rendben. Itt maradok.
De mindent el kell mondanod.
El fogom.
Rendben.
Még van időm lemondani a megbeszélést is.
Felhívom őket, és szólok, hogy nem érek oda, aztán...
Azt hiszem, ez nem jó ötlet.
- Csak egy perc! - Azt mondtam, nem!
Hagyd abba, Jeremy! Szólnom kell, hogy nem megyek.
Nem késhetek el. Csak egy percet kérek!
- Tegye le a telefont, tanárnő! - Jeremy!
Tegye le a telefont, vagy megölöm magát,
és mindenki mást az épületben. Most!
És most jól figyeljen rám!
Először is elmondom,
hogy a fegyvert hangtompítóval szereltem fel.
Ha elsütöm, senki sem fogja hallani.
- Jeremy... - Hadd fejezzem be.
Azért mondom ezt el, mert maga biztosan segítségért akar kiáltani.
És ha megteszi,
akkor fejbe lövöm, mielőtt bárki meghallaná.
Kérem, ne kiabáljon!
Nem akarom megölni, csak ha feltétlenül muszáj.
Bólintson, ha ért engem.
Tanárnő, van szájpeckem és kötelem is. Kérem, ne kényszerítsen,
hogy használjam!
Biztosan vannak kérdései, és inkább beszélgetnék.
Adja ide a telefont.
Ne gondolkodjon, csak tegye, amit mondok! Vagy sokan meg fognak halni!
Ő a kislánya?
A kulcsait is kérem.
Remek. Jól csinálja. Üljön le és ne mozogjon!
Melyik kulcs zárja?
- A réz. - Rendben.
Oké.
Így már jobb.
Mit művelsz, Jeremy?
Mondtam, hogy valaki lövöldözést tervez.
- Én. - De miért?
Most nem érti, de meg fogja.
Ennek semmi értelme.
Te mindig olyan... olyan...
Tökéletes kisebbségi voltam?
Jó tanuló. Ez nem vall rád.
Nem, ez a valódi énem, tanárnő.
- Azért, mert nem te lettél... - Leszarom az iskolaelsőséget!
Az csak az apámat érdekli!
Rendben. Sajnálom.
Jeremy, kérlek, ne tedd ezt.
Bármit gondolsz, bármit érzel,
nem ez a válasz rá!
Akármit terveztél, biztosan
nem akarod véghezvinni.
Miért mondja ezt, amikor nem is tudja, mit terveztem?
Mert az erőszakról akarsz beszélni.
És az sosem megoldás.
Tisztelettel, tanárnő,
de nem tudja, mit gondolok.
Sem azt, hogy mit érzek. Azt sem, hogy mit tervezek.
Talán ne jelentse ki ilyen gyorsan, hogy rossz ötlet.
Nem maga mondja, hogy nem a bortó teszi a könyvet?
Ez nem egy könyv, Jeremy.
Ez a való világ, és nálad fegyver van!
- Kérlek, tedd le... - Halkan beszéljen!
Ez őrültség!
Nem, nem vagyok őrült!
Te nem vagy az, de amit teszel, az őrültség.
Csak nézz magadra!
Ne kövess el hibát!
Ez nem hiba.
Ez nem a Columbine, Sandy Hook vagy a Parkland.
Én nem Seung-Hui Cho vagyok, nem vagyok dilis!
Értse meg, hogy józan eszemnél vagyok!
Rendben.
Akkor beszéljük meg!
Mivel nem értelek,
miért nem mondod el, mit tervezel azzal a fegyverrel?
Nyitó manővert.
Ha beszélni akarsz, beszélj!
És ne dobálózz rejtélyes sakkmetaforákkal!
Jogos kérés.
Egyébként is sok időt vesztegettünk.
1:50 perckor, amikor kicsöngetnek,
és hazaindulnak a végzősök,
kiállok a folyosóra, és fejbe lövöm az osztálytársaim,
egymás után mindet.
Miért akarod ezt tenni?
Nem akarom. Meg kell tennem.
Meg kell mutatnom, hogy meg tudom tenni. Ez a baj.
Mennyi fájdalmat fogsz okozni, Jeremy!
Hány embert fogsz bántani!
Te tudod a legjobban, milyen ez a fájdalom, hiszen a testvéred...
Éppen ő az oka, hogy ezt teszem! Érte teszem!
Ő ezt nem akarná.
Maga nem tudja. Alig ismerte!
Egyébként is csak azt mondta,
mit fogok tenni.
Nem azt, hogy miért teszem.
Nem számít. Erre nincs jó indok vagy kifogás.
- Úgy véli? Igazán? - Tudom, Jeremy.
Tudja, milyen fegyver ez, tanárnő?
Egy pisztoly.
Egy 9 mm-es félautomata kézifegyver, tízfontos elsütési erővel.
Alapvetően 10 töltény fér bele. Bővített tárral 20.
Ez a típus ölte meg a bátyámat.
Azon nem volt hangtompító, de a zajos moziba nem is kellett.
Aznap rossz kedve volt.
Négyest kapott egy esszére, apa megtudta,
és összevesztek.
Apa azt mondta, még egy négyes, és kidobja a házból.
Lee elviharzott, és úgy vezette le a feszültséget, ahogy szokta.
Moziba ment.
11 dollár 50 centet fizetett a jegyért.
Vett popcornt és kólát,
és bement, hogy jó helyről nézhesse meg az előzeteseket.
Szerette az előzeteseket.
47 percnyit látott a filmből,
amikor a hátsó sorban egy pasas elővette a 9 milliméteresét,
és egyesével elkezdte fejbe lőni a nézőket.
A mozi kiváló sztereórendszerének hála,
a legtöbben azt hitték, a lövések a film hangjai.
Nem volt szükség hangtompítóra.
9 embert ölt meg, mire észbe kapott a közönség,
és a kijárat felé rohantak.
A bátyám volt a nyolcadik.
7 perc alatt 26 ember halt meg, és egy tucat sebesült meg.
Mindez azért, mert rossz embernél volt a fegyver.
Emlékszem, amikor behívott az igazgatónő.
Nem hittem neki. Érthetetlen volt.
És az volt, mindenki azt mondta.
Érthetetlen erőszak.
26 ember halt meg,
mert egy pszichopata azt hitte,
hogy jó program másokat fejbe lőni.
Nagyon sajnálom, Jeremy.
- Én is. - Biztosan szörnyű volt.
Ez volt a legszörnyűbb dolog, amit valaha átéltem.
Akkor miért akarod megismételni?
Nem érti? Nem megismételni akarom, hanem befejezni.
Úgy érted, hogy...
Nem, nem úgy, vagyis...
Valószínűleg még ma végem lesz, már elfogadtam.
Úgy értem, ennek a járványnak
akarok véget vetni!
Az igazgatónő telefonja?
Van, aki egy hónapban 800 ilyen hívást kap.
Egy évben 10 ezret, csak gyilkosságokról.
Ha az öngyilkosságokat is számoljuk, a tripláját!
Eléggé fegyverellenesnek tűnsz ahhoz képest, hogy egy pisztolyt lóbálsz.
Tanárnő, hiszen maga angoltanár!
Ki más értékelné az iróniát?
Ez nem ironikus, Jeremy, hanem helytelen!
Mit művelsz, mondd?
Tudja, honnan szereztem ezt?
Találgasson!
- Apádé? - Hát persze.
Apámnak nincs töke fegyvert fogni.
Csak a pénzzel vívja a háborúit!
Vagyis nem álltok túl közel egymáshoz.
Nem rólam és az apámról beszélünk most!
- Találja ki, honnan van a fegyver? - Nem tudom, Jeremy.
Az internetről. Elhiszi? Az internetről!
Nem egy kattintásba került, de nehéz sem volt!
Pár hónapig vártam, csináltam néhány hamis profilt,
majd egyszer csak megkaptam.
Hangtompítóval, tárbővítővel és hat doboz lőszerrel.
James Duncan, a pasas, aki lelőtte a bátyámat,
a szomszéd államban vett fegyvert.
Készpénzzel fizetett, senki se kérte a személyijét.
Fél óra alatt megjárta,
majd 600 mérföldet vezetett,
hogy egy moziban hajtsa végre a mestertervét.
Senki sem tudja, miért épp ott.
És azt sem, hogy miért.
Annyit tudunk, hogy valaki eladott neki egy pisztolyt,
amivel 7 perc alatt 26 embert ölt meg.
Mondja, az egyenlet melyik részének van bármi értelme?
És erre te azt tervezed,
hogy lövöldözöl, csak hogy bebizonyítsd, a korlátlan fegyverhasználat rossz?
Úristen, Jeremy...
Ez nem jó ötlet.
Nem is. Briliáns ötlet.
Ne!
Ki ez?
Mondtam, hogy késésben vagyok.
- Nem tudják, hol vagyok. - Kuss!
Ki az a Greg?
Az ügyvédem.
Az ügyvédje?
Összeakaszkodott a törvénnyel, tanárnő?
Ha felhívhattam volna, lemondhattam volna!
Most keresni fog,
és folyton hívogatni!
Hadd hívjam fel és mondjam meg neki, hogy nem érek oda!
Lehet, hogy nem lettem iskolaelső, de hülye nem vagyok, tanárnő.
Mi a nyitókód?
Mindent kétszer kell kérdeznem?
Nulla, három, tizenhét.
A lánya születésnapja?
Az unokatestvéremé.
Küldj üzenetet Gregnek!
Mi az üzenet?
Bocs, dugóba ragadtam. Mindjárt ott leszek, ne izgulj!
Üzenet küldése?
- Küldés. - Üzenet elküldve.
Tessék. Hol tartottunk?
Rá fogsz jönni, milyen szörnyű hibát akarsz elkövetni!
Javaslom a pozitív gondolkodást, tanárnő.
Azért vagyunk itt, hogy elmondjam, mit teszek,
nem azért, hogy lebeszéljen.
Meg kell értenie, hogy
ez nem elhamarkodott döntés.
Nem értelmetlen erőszak.
Már régóta terveztem ezt.
Minden egyes részletét.
Tudom, hol kell lennem,
mikor kell ott lennem.
Átgondoltam.
És tudom, hogy ha megteszem,
az emberek rájönnek, hogy véget kell vetni a fegyveres erőszaknak.
Tegyük fel, hogy igazad van.
Nincs igazad, de tegyük fel.
Megölsz néhány ártatlan gyereket,
és megszületik a Jeremy Fegyverszigorítási Törvény.
Ettől még nem helyes gyilkolni...
- Dehogynem! - Jeremy, nem!
Nem te döntöd el, ki él, és ki hal meg!
- Nem így működik! - Dehogyisnem!
- Maga tudja a legjobban, tanárnő. - Miről beszélsz?
Nem zavarja az a szempár?
- Milyen szempár? - Ne tetessen, tudja, miről beszélek.
Az a szempár, ami mindenhova követi.
Ami feljelenti egy jelentéktelen közlekedési kihágásért,
ami kihívja magára a rendőrséget, mikor a lányával játszik a parkban,
mert maga nem tartozik oda, az a szempár, ami nem veszi fel magát.
Mert nem megfelelő a keresztneve.
És ha mégis felveszik, kevesebbet keres,
mint a képzetlen kollégája.
Ennek mi köze...
A szempár, ami megölheti egy pillanat alatt?
Még az otthona biztonságában is.
Az a szempár.
Az dönti el, ki él és ki hal meg.
- Miről beszélsz, Jeremy? - Nem érti?
Azt teszem, amit tennem kell.
Amit tennem kell.
Néha fel kell áldozni egy-két gyalogot.
Olykor a királynőt is.
De a gyalogok áldozata nyeri meg a háborút.
Ez nem játék.
Ez az élet!
Csak jó emberként nyerhetsz! Ha boldog, teljes életet élsz,
és másoknak is segítesz ebben!
Pontosan ezt teszem.
Ha kilépek innen és 100 embert megölök,
majd létrejön a fegyverszigorítási törvény, ami csökkenti a statisztikákat,
akkor az első öt évben
15000 élet megmentése lesz az érdemem.
Tehát minden egyes ma elvett életért
165 élet marad meg.
És maga azt mondja, ne tegyem meg.
- Így van. - Csend!
Tehát ha egy villamos 165 embert ütne el,
de maga átállíthatná a váltót, hogy csak egy ember haljon meg,
nem tenné meg? Én megtenném!
Akkor is, ha Lee lenne az az egy ember?
Nem számít.
- A matek kijön! - Itt nincs matek!
Az emberi élet nem számszerűsíthető!
Majd meglátja, hogy téved, tanárnő.
Nem bizonyítasz be semmit, ez nem egy villamos-dilemma.
Igazán nem?
Nem a váltót állítgatod,
hanem te vagy a villamosvezető?
És akkor? Dőljek hátra és ne tegyek semmit?
Így nem változtathatod meg a világot, Jeremy.
Dehogynem!
A világ úgy változik, ha elvesszük a hatalmát!
- Van jobb ötlete? - Nem tudom.
De gyilkolni, hogy megkapd, amit akarsz, nem helyes.
Lássuk. Miután James Duncan megölte a bátyámat és 25 másik embert,
csatlakoztam a Diákok a Fegyvertartási Szigorításért Egyesülethez.
A szenátus beterjesztett egy intézkedést, ami betiltotta volna
ezt a típust, és lezárta volna a vásárlási kiskapukat.
- Ahogy te is vetted a tiédet. - Látom, érti, tanárnő.
Felvonulásokra jártam,
aláírásokat gyűjtöttem, leveleket írtam.
Felszólaltam rendezvényeken.
Fegyvertartási szigorítást, most!
Mindent megtettem, hogy elfogadják azt a törvényt.
De mint minden ilyen törvény,
amiről a Kongresszus lövöldözések után szavaz,
ez se ment át.
60 a 40 ellen. Még csak közel se volt.
Ennyi!
Annyi energiát öltem bele,
annyi időt és erőfeszítést, hogy semmit se érjek el!
Mert bármit csinálunk,
egy rakás politikus dönt,
akik korruptak,
lefizeti őket a fegyverlobbi,
vagy félnek helyes döntést hozni újraválasztás előtt!
Ha gondod van a kormánnyal,
indulhatnál egy képviselői helyért.
Az iskolai testületnek is tagja vagy.
A Harvardra fogsz járni, sínen vagy!
Választasd meg magad!
Szavazz törvényekre, terjeszd fel őket! Cselekedj helyesen!
- Kovácsold az örökséged! - Ezt teszem.
Csak a szarakodás nélkül!
Mikor Lee és én hatodikosok voltunk,
a tanárunk röpdolgozatot íratott.
Kiosztotta a feladatlapot, amin ez állt:
"Gondosan olvasd el a feladatokat!"
Elolvastam az elsőt:
"Írd a neved a lap jobb felső sarkába."
Ez könnyű, gondoltam.
Odaírtam a nevem: Jeremy Chue.
Második kérdés:
"Fordítsd meg a lapot, és rajzolj a közepére egy csillagot."
Megrajzoltam a csillagot.
Harmadik kérdés:
"Hajtsd be a lap bal alsó sarkát, és rajzolj egy kört."
Negyedik kérdés: "Betűzd, hogy kutya."
Könnyebbél könnyebb kérdések,
majd eljött az utolsó.
A 25. kérdés.
"Hagyd figyelmen kívül az 1-24. kérdést,
és üresen add be a lapot."
"Ha sikerrel jársz, ötöst kapsz."
- És? - Ez trükk volt.
Trükk, hogy a gyerekek hülyének érezzék magukat.
Olyan jó munkát végeztem!
Szép csillagot rajzoltam, jól írtam le a nevem...
Értelmetlenül.
Semmit sem számított.
Lee persze végigolvasta az egészet. Mindig is okosabb volt.
És most én sem dőlök be!
Persze, elszúrhatnék 20 évet választásokra,
és nagy nehezen keresztülrugdoshatnám az új törvényt.
Vagy...
Lehetek okos, és hagyhatom a francba.
- Nem értetted a feladat lényegét. - Igazán?
Amíg te fortyogtál a felesleges munka miatt,
a többiek örültek, hogy rajzolhatnak!
Volt egy kis idejük rajzolni és nevetni a buta kérdéseken,
és élvezték! Erről szólt a feladat!
Az élet nem egy dolgozat, amire ötöst kell kapni!
Az öröm a fontos, hogy csillagokat rajzolhatsz,
egy szelet pizzát ehetsz, vagy szép zenét hallgathatsz!
Az értelmetlen dolgok az élet értelmei. A szarakodás a lényeg!
Hagyja már, tanárnő! A zenében nincs szépség!
Az is csak matematika!
Mintázat, ami vagy helyes,
vagy nem az, csak ennyi a zene!
A szépség a mintázatok mögött rejlik.
Ne mondd nekem, hogy semmit sem érzel,
amikor a csellódon játszol!
Csak azért csellózom, mert apám 7 éves korom óta elvárja.
Bármikor játszom rajta, semmit sem érzek!
Apám mindig bőg, ha hallja.
De nem a zene miatt,
hanem mert Lee-re emlékeztetem!
Ezért szar túlélő testvérnek lenni:
pusztán azért, mert létezem, sírnak a szüleim!
Sajnálom, Jeremy.
Szörnyű lehet, el se tudom képzelni.
Mindegy, mit teszek, sohasem lesz elég!
Mindig elszomorítom őket,
és akkor már elérhetem, hogy okkal legyenek szomorúak!
Lehet, hogy nem hiszed el, Jeremy, de tudom, milyen érzés,
ha fegyver veszi el, akit szeretsz.
Igazán.
Itt, az iskolában nem szoktam róla beszélni.
Ha szegény fekete gyerekként
nősz fel Miami nyomornegyedében,
és ilyen helyen próbálsz munkát keresni,
nem a gyerekkorod az első téma, amiről beszélgetsz.
De neked elmondom, mert meg fogod érteni.
Jay unokabátyám aznap lett 12 éves.
Én nyolcéves voltam.
Jasmine, a barátnőm és én
az unokatestvéreméknél voltunk, és ugróiskoláztunk.
Annyira koncentráltam az egyensúlyozásra,
hogy észre se vettem, mikor Jay elfutott mellettünk,
sem a rendőrautót, ami üldözte.
De a hang...
Azóta se hallottam olyan erős hangot.
Vége lett, mielőtt felfogtam volna, mi történik.
Talán 10 másodperc alatt.
Tudom, mit érzel.
Tudom, milyen, amikor valakit elszakítanak tőled.
Az unokatestvére szülinapja a mobilja nyitókódja.
Sajnálom, tanárnő. Igazán.
De csak az unokatestvére volt.
Nekem az ikertestvérem.
Nem hiszem, hogy tudja, mit érzek.
De igen, Jeremy.
Jay, mint annyi más fekete ebben az országban,
célponttal a hátán élt.
Csak egy játékpisztollyal látszott.
Kérdezted, milyen érzés, ha folyton figyelnek?
Rohadtul borzalmas.
De mégsem látod, hogy a feketék halomra lőnének mindenkit.
Talán kellene.
Arra felfigyelne a Kongresszus!
Tele vagyunk tömeggyilkosságokkal, és sose történik semmi!
Te is említetted Sandy Hook-ot, Jeremy.
És akkor se történt semmi.
Parkland? Semmi. Pulse Nightclub? Semmi.
Las Vegas? Semmi?
Ez a kis húzás csak ártani fog,
szenvedést okozni...
- Halkan! - Hallgass rám!
Csak annyit érsz el, hogy életeket teszel tönkre, köztük a tiédet is.
Nem változtatsz meg semmit.
Dehogynem.
Ezért van szükségem magára,
hogy mindent elmondhasson.
Hogyan?
Ha mindennek vége,
szükségem lesz valakire, aki elmondja, miért tettem.
Egy tanú, aki elmondja, hogy nem voltam őrült.
Hogy ezreket akartam megmenteni.
És mit vársz, mi lesz a válasz?
Hogy megbocsátanak? Piedesztálra emelnek?
Ésszerű fegyvertörvényeket hoznak,
hogy ilyesmi ne történhessen meg ismét!
Sajnálom, Jeremy.
De nem így fogod elérni.
Higgye el, tanárnő, én mindig megírom a leckét.
Így fogom elérni.
Miért én?
Jaj, tanárnő,
nem tudja, hogy maga a kedvenc tanárom?
Ez nem vicces.
Hahó! Mrs Hill, odabent van?
Bent felejtettem a könyvem. Bemehetek érte?
Ha megnyikkan, lövök.
És magával kezdem.
Hahó!
Mrs. Hill?
Mrs. Hill, bent van?
Játsszon!
Ha bármit tesz, meg kell ölnöm. A maga hibája lesz.
- Szia, Angela! - Helló, Jeremy, mizu?
Bocs, nem hallottunk az előbb.
A tanárnő segített gyakorolni
a végzős ceremóniára.
Jól hangzik!
Hogy hülyét csinálok magamból a suli előtt?
Biztos jól hangzik.
Ez a lényeg, nem?
Hogy vége a sulinak,
már nem kell izgulnod, ki mit gondol.
Lehet.
Azért nem akarok tortát a képembe.
- Biztos ügyes leszel! - Reméljük.
Bocs, hogy megzavartalak,
de itt hagytam az angolkönyvem,
és ki akartam hozni.
- Megnézhetem? - Persze, gyere be.
- Bocsánat a zavarásért, tanárnő. - Semmi baj, Angela.
- Tessék, a könyv! - Tök jó, köszi!
Jó, hogy nem felejtetted el.
- Jó hétvégét! - Viszlát!
Tanárnő, ugye senkinek nem mondta el,
amiről beszéltünk korábban, ugye?
Persze, hogy nem.
Akkor kívánjon szerencsét!
- Jeremy! - Mi az?
Csak szerettem volna elmondani, hogy tök jók voltak a kémiaórák,
és szerintem helyes vagy,
és meg akartam kérdezni,
mehetek-e veled a sulibálra.
Angela...
Ez jó vagy rossz?
Jó, örülök, hogy megkértél!
De mivel te kértél meg engem, én jövök veled a sulibálra!
- Jó lesz így? - Tökéletes!
Tök jó! Most gyakorolnom kell,
de később megbeszéljük, jó?
Közben kezdhetsz ruhát nézni!
Majd szólj, milyen színű, nehogy rosszul öltözzek.
Oké. Később beszélünk!
Alig várom!
- Szia! - Szia!
- Angela, egy pillanat! - Igen?
Nem bánod, ha megnézem a könyved?
Csak érdekel valami.
- Köszi! - Várj!
JEREMYNÉL FEGYVER VAN!
Ne!
Angela?
Úristen, nem!
Mit tettél?
- Kuss legyen! - Mi a francért tetted ezt?
Mondom, kuss!
A maga hibája!
Én nem akartam, nem!
Egy hangot se!
Csend legyen!
Megint bezárom az ajtót.
Meg ne mozduljon!
Jó.
Mindenki órán van.
Ugye? Ugye?
Ez az egész a velejéig romlott, Jeremy.
Mi a francot műveltél?
Gondolta, nem fogom ellenőrizni a könyvet?
Négy éve tanít, és azt hiszi, hülye vagyok?
Én húztam meg a ravaszt, de maga ölte meg őt.
- Baromság! - Csend!
Te tetted ezt!
Különben is, nem ezt akartad?
Nem ez a csodálatos terved?
Ami azt illeti, nem.
Angela nem volt a listán.
Lista? Listád van?
Mondtam, hogy nem vagyok őrült.
Nem akarok sok embert megölni. Nem élvezem ezt!
Ki van a listán?
Kilenc diák. Csak kilenc.
Kik?
A Kongresszus mindennek az oka! Nem tesznek semmit,
amíg nem érinti őket!
Zsebre teszik a fegyverlobbi pénzét,
és sose tudják meg, milyen érzés, ha ők szenvednek!
- Ki van a listán, Jeremy? - Nem érti?
Majd én megmutatom nekik.
Hogy milyen, ha a saját gyerekeiket vesztik el.
Ezután nem fognak teketóriázni, hogy megszavazzák a szigorítást!
Négy kongresszusi tag gyerekei
járnak a King's Academy-be.
Mindannyian a fegyvertartás hívei. Az első hat név az ő gyerekeik.
Lauren apja NRA-lobbista.
Bobby és Brian anyja pedig
a Smith & Wesson főtanácsadója.
Ha megértik, hogy velük is megtörténhet,
hogy ez a probléma mindenkit érint,
véget vetnek neki!
- Hazug vagy. - Tessék?
Csak egy hazug vagy!
Tanárnő, esküszöm, hogy az igazat mondom!
Azt akarod, hogy mártírként nézzenek rád,
aki az emberiség javára cselekszik,
de ez nem mártíromság, hanem gyilkosság!
- Egyszerű bosszú! - Nem bosszú!
De igen.
A Kongresszust hibáztatod a Lee-vel történtekért, és vissza akarsz vágni.
És hidd el, megértem!
Miután lelőtték Jayt,
állandóan arról álmodoztam, hogy kinyírom a zsarukat.
Lepuffantom őket, mint a kutyákat.
Ezek természetes gondolatok, de...
Nem gondolat, hanem tett! Ez a lényeg!
Ó, igen.
Hiszen a gyerekeiket bántod, ami még rosszabb!
Ez nem nemes és nem hősies!
Nem változtatsz meg semmit,
csak bosszút állsz azokon, akikre dühös vagy!
Nem akarok elégtételt venni!
Azt akarom, hogy a politikusok
tudják, milyen érzés a veszteség!
Azok, akiknek a capitol-i lázadáskor veszélyben forgott az élete?
Mikor emberek haltak meg?
Ne tereljen!
Azok, akiknek többet számított a hatalom,
mint hogy néven nevezzék a terrorizmust, és eljárást indítsanak?
Ezekre az emberekre gondolsz?
Hazudj csak magadnak, hogy aktivista vagy.
Valójában önző és gonosz,
és csak az vezet, hogy jobban érezd magad!
Ugyanolyan vagy, mint ők!
Téved, tanárnő, és elhiheti,
szerencsés, hogy nem érdekel a bosszú!
Mert ha mindenkit megölnék,
aki felelős Lee haláláért,
maga innen nem menne ki élve!
Most már engem is hibáztatsz?
Érdekes, hogy meglepődnek emberek, amikor szembejönnek a következmények.
Emlékszik? Lee azért ment moziba,
mert egy rossz jegy miatt veszett össze apámmal.
- És ki adta neki a jegyet? - És?
Bűnösnek érezzem magam, amiért négyest adtam Lee-nek?
Nem az volt a legjobb dolgozata. Négyest kapott, nem halt bele!
Maga miatt ment el a moziba!
Ismerte őt,
tudhatta, mit jelent nekünk otthon egy négyes!
Ezért választottál?
Azért mondod el ezt nekem, mert
négyest adtam a bátyádnak?
A maga tanterme van a folyosó végén,
ahol mind a kilenc célpontomnak órája van.
1:50-kor, amikor kicsengetnek,
és az osztály végez, én várni fogok.
Fel kell készülnöm.
Úristen...
Kitalálja, ezt hol szereztem?
- Online? - Tízpontos válasz.
Leteszem a pisztolyt, de
mellettem marad.
Elég gyors vagyok, ne higgye, hogy nem tudom megölni,
csak mert épp nincs fegyver a kezemben. Megértette?
Megértettem.
Helyes.
Ez egy M15 taktikai karabély.
Gázüzemű félautomata, ACOG távcsővel,
és csőszájfékkel.
A tárban 30 darab 5.56-os lőszer fér el.
Tüzeléskor a lőszer
2000 méter per szekundum sebességgel lő ki.
Tárazatlanul hat és fél font a súlya,
érzékeny a ravasza, és 500 yardon belül tűpontos.
Kár, hogy emberi élet kioltására készült.
Korábban azt mondta, nem én döntöm el, ki él és ki hal.
De ez nem igaz.
Ugyanezt mondaná a zsarukra, akik megölték az unokatestvérét?
Mert nekem úgy tűnik, ők döntik el, ki él és hal,
főleg a feketék, nem igaz?
Nem ugyanaz a kettő.
És én mégis egy tömegpusztító fegyvert rakok éppen össze.
Nem!
Elég!
Elég legyen!
Vége van!
- Nincs vége, tanárnő. - Elég!
Nem hagyom, hogy mást is bánts!
Ide a telefonommal!
Vedd ki a zsebedből, és
tedd le a padlóra, most!
- És ha nem? - Add ide!
- Különben lelő? - Nem akarlak!
De nem fogom hagyni, hogy mást is bánts!
Kérem a telefonom!
Nem viccelek, Jeremy! Most!
Lassan! Kérem a telefont!
Bocsánat, tanárnő, de nem tehetem.
Jeremy, nem akarlak bántani!
Nem tudná bántani egy diákját!
Te nem diák vagy,
nem is ember, csak egy szörnyeteg!
Tudja, hogy ez nem igaz, akárhogy is győzködi magát!
Csak egy tinédzser vagyok!
Egy útját vesztett gyerek, aki próbál eligazodni!
Jeremy Chue vagyok, lelkes sakkjátékos,
maga pedig az angoltanárom, és nem bánthat engem!
Kötelessége, hogy segítsen!
Ezért választottam magát tanúként, mert maga segíthet nekem!
Tedd le a telefonom,
vagy rájössz, mekkorát tévedsz!
Talán azért választottam, mert tudtam, ha valami közbejön,
maga nem lesz képes megtenni, amit kell.
Mert tudtam, hogy maga gyenge a cselekvéshez!
- Jeremy! - Nincs vér a pucájában!
Jeremy!
Oké.
- Bocsánat. Tessék! - Lassan!
Lassan, értettem.
- Értem. - Lassan!
- Tedd le!
Ébresztő!
Sajnálom. Nem akartam idáig fajulni,
de nem hagyott más választást.
Ne nézzen így rám!
Örülhet, hogy a történtek után
nem puffantottam le!
Szerencséje van, hogy kell egy tanú.
Tudom, hogy ez nem könnyű, de ne féljen, mindjárt vége.
Mindjárt.
19 perc van hátra.
Nem is kellett volna ennyi idő.
Jó próbálkozás, de nem fog menni.
- Vegyem ki a pecket? - Igen.
Nem oldozhatom el, de nem bánnám,
ha még beszélgethetnék valakivel.
Két feltételem van.
Az első, hogy semmi sikoltozás, de ez egyértelmű.
A másik, hogy válaszolnia kell egy kérdésre.
Beleegyezik?
Mi volt az a megbeszélés, amiről ma elkésett?
Mi?
Amiről az ügyvédje is írt,
és ami miatt hívogatta.
- Nem lényeges. - Kíváncsi vagyok, tanárnő!
Gimnáziumi angoltanár.
Mire kell ügyvéd? Milyen tárgyalásról van szó?
Bocsánat,
de diákokkal nem szeretem megtárgyalni a személyes ügyeimet.
Visszateszem a pecket, ha nem tartja be az egyezséget.
Baszd meg az egyezséged, te kis patkány!
Tudom, hogy nem ölsz meg.
Hiszen én vagyok a tanúd, igaz?
Tedd, amit akarsz, de én hozzád többet nem beszélek.
Le vagyok nyűgözve, tanárnő. Nem hittem, hogy van magában ennyi.
De igaza van, nem ölöm meg.
Még csak meg se kínozom.
De ne felejtse,
17 perc múlva
kimegyek a folyosóra és lőni kezdek.
A maga viselkedése dönti el, hogy csak 9 embert ölök-e meg,
vagy 10-et, 11-et, 12-őt...
Vagyis mégse bánod olyan nagyon, ha többet kell ölnöd?
Ha elmondja, ami érdekel, nem is fogok.
Ez nem fair!
- A személyes életemnek semmi köze... - Dehogy nincs!
Az ügyvédje keresi magát.
Tönkreteheti a tervemet!
- Az igazán szörnyű lenne. - Valóban!
Ha most félbeszakítanak minket, akkor
feleslegesen halnak meg emberek,
és az egésznek nem lesz értelme.
Mondja, miért kell a megbeszélésre mennie?
Nem megbeszélés.
Hanem felügyeleti tárgyalás.
Felügyeleti?
Elválik?
Senkinek se akartam elmondani.
Legalábbis a nyári szünet előtt nem.
A jó hír, hogy én nem mondom el senkinek.
Nem érdekel.
Gondolom, nem békében válnak el, ha bíróság dönt.
Nem, tényleg nem.
Nem vagyok ehhez hozzászokva.
A magániskolához, a gazdag családokhoz.
Mondtam, hogy Miami szegénynegyedéből jövök.
Köziskolába jártam,
és közösségi egyetemen diplomáztam.
Kőkeményen dolgoztam,
majd ismét egyetemre kerültem, és még keményebben hajtottam.
Apránként kerültem feljebb, és most a gazdagék gyerekeinek
tanítom a kemény munkát.
Aztán találkozom egy emberrel,
aki levesz a lábamról,
és a családjának igen sok pénze van.
Összeházasodunk, lányunk lesz,
és hirtelen azt várja, hogy ne dolgozzak.
Azt mondja, nem kell dolgoznom,
hiába bizonygatom, hogy de igen.
Dolgozni akarok. Szeretem a munkám.
És ez néha azt jelenti, hogy sokáig maradok
szülői értekezleten,
vagy nem érek rá, mert dolgozatot javítok.
Mégis szeretem.
Ez rossz lenne?
Ettől rossz anya lennék?
Nem tudom, tanárnő.
De az biztos,
hogy nagyon jó tanár.
Nem én vagyok a legjobb példa rá, de tényleg az.
Lee-nek is maga volt a kedvence.
A férjem azzal vádolt, hogy a diákjaimat jobban szeretem, mint a gyerekemet.
Mint mondtam, pénzes családja van.
És elég hülye voltam, hogy aláírjam a házassági szerződését.
Most egy komplett ügyvédi gárda áll mögötte, mögöttem meg Greg.
És most, hogy lekéstem a tárgyalást, nem fog segíteni,
hogy jó tanár vagyok.
Istenem...
Nem egy tönkrement családban
akartam nevelni a gyerekem!
De már mindegy. Elfáradtam.
Talán jobb, ha vele él.
A gyerek szempontjából mondhatom, hogy nem jobb.
Miután Lee-t megölték, a szüleim elváltak, és...
Ha a lánya olyan, mint én,
nem akarná, hogy elváljanak.
A lányom kicsit sem olyan, mint te!
Hálásnak kellene lennie.
Annak hála, amit tenni fogok, a lánya úgy nőhet fel,
hogy nem kell félnie!
Úgy nőhet fel, hogy retteg!
Egyébként is rettegve nő fel!
És nem miattam, tanárnő, hanem a figyelő szemek miatt.
Jeremy!
Tudom, hogy a pohár félig tele, félig üres.
Legalább jó oka lesz, amiért
kihagyta a tárgyalást!
Jeremy, könyörgöm, ne tedd meg!
Már meggondoltam.
Csak kifogást adsz nekik!
Lehet, hogy a szigorítás helyett csak
a tanároknak adnak fegyvert!
- Ennek örülnél? - Ezért marad életben!
Értesse meg velük, miért tettem!
Csak annyit fognak érteni, hogy gyilkos vagy.
Nem érted, Jeremy? Gyilkos vagy!
Meggyilkoltad Angelát!
Halkan, vagy visszateszem a pecket!
Hallgasd magadat! Őrült vagy! Elmebeteg!
Én nem, de mindenki más az!
Úgy járkálnak, mintha biztonságban lennének!
Mintha rendben lenne, hogy tavaly
27 millió fegyvert adtak el az USÁ-ban!
Az rendben van, hogy lelövöd a barátaidat?
Persze, hogy nincs rendben! Ez radikális tett!
Mert a normális nem működik!
Úgy fognak rád emlékezni,
mint egy újabb szociopatára, aki túl sok erőszakos filmet
és videojátékot játszott.
Ha megkérdeznek, mi történt itt, én is csak annyit mondok,
hogy teljesen bomlott volt az agyad.
Hogy összefüggéstelenül beszéltél!
- Hogy motyogtál magadban! - Hallgasson!
Hogy képzelt emberekkel beszéltél,
és Lee beszélt hozzád!
- Kuss legyen! - Nem fogsz megölni!
Ha megteszed, nem mondom el, mekkora bolond vagy!
Hadd találjanak ki, amit akarnak!
Nem fogja ezt mondani.
Mert ha megteszi, hiába halnak meg a többiek.
Ha azt akarja, hogy értelme legyen a haláluknak,
akkor az igazat mondja!
Elmondja, miért tettem, amit tettem!
- Meg fogja tenni! - Ó, igen!
Elmondom az igazat!
Hogy azért lövöldöztél, mert
nem te lettél az iskolaelső!
Kuss legyen, ribanc!
Nem vicceltem a listabővítésről!
Többek halálát akarja okozni? Rendben!
Tessék!
Hannah fog először kijönni, őt is lelőhetem.
Aztán Josh-t, Carát,
mint a halakat a hordóban!
Tessék csak. Bárhogy hárítasz, nem az én hibám lesz.
Minél többet ölsz meg, annál őrültebbnek tűnsz majd!
De a jó hír, hogy felhívod
a figyelmet a mentális egészségre!
Csak azon jár a fejem,
mi történik majd a szüleiddel!
Az egy dolog, hogy az egyik gyerekedet megöli egy gyilkos,
de hogy a másik egy konkrét gyilkos?
El sem tudom képzelni, hogy éreznek majd!
- Összetörnek! - Szarok rá, mit gondol az apám!
Semmit se tett, hogy megállítson!
Nem én hagyom cserben a csodálatos apámat, nem!
Kizárólag a jegyeim és a Harvard érdeklik!
Akkor tönkreteszed őt is és anyádat is.
A média vadászik rájuk, páriák lesznek!
Nevet kell változtatniuk, és elköltözni,
ahol senki sem tudja, ki volt a fiuk!
Fogalma sincs, miről pofázik!
Meglátja, ha kijön a törvény, és az új statisztikák,
a szüleim büszkék lesznek rám!
Ha látják, hány életet mentek meg,
büszkék lesznek!
Úgy tesznek, mintha sose léteztél volna.
"Lee-nek nem volt testvére."
Lee-ért teszem az egészet!
És ezt mondjam meg apádnak?
Nagyobbat kapnék tőle, mint tőled!
Meg fogja érteni, meg fogja!
Előbb-utóbb meg fogja!
Hívd fel!
Mondd el neki!
Mondd el, hogy Lee-ért teszed, és hallgasd meg, mit mond!
Ilyen hülyének néz?
Mi az, félsz felhívni?
Talán mert pontosan tudod, mit fog mondani!
Vagy nem erről van szó?
Eleged van apád figyelő szeméből?
Bassza meg, tudom, mire akar kilyukadni!
Fel akar idegesíteni!
És működik is, nézzenek oda!
Komoly gondjaid vannak apáddal.
Dumáljon csak, tanárnő,
csak néhány perce van hátra!
Félsz felhívni, igaz?
Rettegsz az apádtól!
Igaz, a pohár félig tele van, félig üres.
Ennyi mindent tett érted, mégis egy patkány lettél!
- Szart se tett értem! - Ugyan, Jeremy!
Nézd, hova jársz iskolába!
Az oktatásod, az étkezésed, a ház, a kocsik!
Ez nem jár minden gyereknek!
Ő adta neked mindezt!
Talán túl kemény volt veled,
de csak azért, mert a legjobbat akarja!
És most bemocskolod a nevét,
és összetöröd a szívét!
És még csak el se búcsúzol tőle?
Lee-t már elvesztette.
És tudod, milyen rettenetes, ha nem tudsz elbúcsúzni!
Ha nem tudod még utoljára elmondani, hogy szeretted!
És most ismét át kell ezt élnie,
még bűntudattal is kiegészítve?
Hívd fel,
és búcsúzz el.
Mondd meg, hogy szereted!
Nem, nem mondom el, mit teszek!
- Nem vagyok hülye! - Nem baj.
Nem kell semmit mondanod, amit nem akarsz.
Csak ne menj el szó nélkül!
Nincs szükség a háttérben sikoltozásra, igaz?
Jeremy...
Jeremy, kérlek, ne!
Ne! hagyd abba!
Ne!
- Halló? - Szia, apa!
Jeremy?
Igen, én vagyok.
Hogy vagy?
Kinek a száma ez? A suliból hívsz?
Nem órán kéne lenned?
Most épp a könyvtárban vagyok.
Akkor miért nem tanulsz?
Csak fel akartalak hívni,
és elmondani, hogy szere...
Felhívtam az iskolát.
Már két napja megvan a döntés az iskolaelsőségről.
És Julia kapta.
Gondolom, ő inkább megérdemelte, apa.
Ha megkapta, talán igen.
Talán ha nem a haverod telefonjával
játszol a könyvtárban, akkor te...
Szia, apa!
Jaj, nem...
Tessék, megtettem. Elbúcsúztam!
Jeremy, kérlek!
3 perc. Itt az idő.
Ideje elindulnom.
Sajnálom, hogy így kell hagyjam,
de valaki biztos megtalálja.
- Ne féljen! - Jeremy!
Köszönöm, hogy végighallgatott.
Nem volt más választása,
és tudom, hogy nem volt jó élmény.
Talán nem ért velem egyet, de remélem, látja,
hogy legalább a szándékaim jók.
Ha akarja,
mondhatja a világnak, hogy őrült vagyok.
Talán tényleg az is vagyok.
De gondolkodjon el, mi értelme ha megteszem
ezt a szörnyűséget, és semmi jó nem származik belőle!
Mondja el, miért tettem!
Hogy változzon a világ,
és ez soha többé ne történjen meg.
Ideje mennem.
Megtörténik, tanárnő.
Magyar szöveg: Millo Rozália
Az HBO megbízásából készítette a TPM Media.