Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫"הימים היו סוף שנות התשעים.‬
‫"עוד לא היינו אפילו בני 16,‬
‫"ובן דודי לורנסו כבר היה די מטורף,‬
‫"כמו שאימי נהגה לומר.‬
‫"היינו אמורים לראות סרט פעולה בקולנוע.‬
‫"בדיוק עברתי לגוודלחרה מלוס אלטוס,‬
‫"ובן דודי הביא שני חברים לפגוש אותי‬
‫"כדי לדון ברעיון עסקי."‬
‫מסלול גולף.‬ ‫זו אדמה ששייכת לחותן של אח של חבר.‬
‫אנחנו נציג את הפרויקט במועדון התעשיינים.‬
‫הבעיה היחידה היא מים.‬
‫אבל יש לנו קשרים עם אחיין‬ ‫של מנהל סוכנות המים של חליסקו.‬
‫הוא יקבל את החלק שלו‬ ‫כשנמצא משקיע שיביא את שאר הסכום.‬
‫אנחנו הולכים לצפות בסרט או לא?‬
‫לא, יש לי רעיון טוב יותר.‬
‫אלוהים, כן! כל כך הרבה שפיך!‬
‫הם מדברים ממש מוזר בספרד.‬ ‫-"כל כך הרבה שפיך!"‬
‫בסדר, חבר'ה. כל אחד מקבל חמש דקות,‬ ‫והשאר יחכו בחדר השני.‬
‫בסדר?‬ ‫-רגע!‬
‫כל אחד יכול לבחור חלק משלו.‬
‫זה הבית שלי, אז אני ראשון.‬
‫יבוא.‬ ‫-היי.‬
‫שלום, בוקר טוב.‬
‫מישהו בבית?‬
‫שלום?‬
‫באתי לתקן את המנורה.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫בוא אחריי, בבקשה.‬ ‫-בשמחה.‬
‫אתה יודע, יש לך זין יפהפה.‬
‫תתקרב.‬
‫כן.‬
‫- אני לא מצפה ממישהו להאמין לי -‬
‫ולה!‬
‫מה?‬ ‫-אנחנו נוסעים לברצלונה!‬
‫מה?‬ ‫-קיבלתי את המלגה!‬
‫אין מצב!‬ ‫-כן!‬
‫אין מצב!‬ ‫-אני רציני!‬
‫היי, ברכותיי!‬
‫- לפני שטסתי לברצלונה, -‬
‫- נסעתי לגוודלחרה כדי להיפרד מהוריי. -‬
‫- כשהם באו לאסוף אותי, אימא שלי… -‬
‫תיזהר!‬ ‫-כן, ראיתי את זה.‬
‫שילמת על חניה?‬ ‫-משלמים ביציאה.‬
‫אז בשביל מה המכונות האלה?‬ ‫-אבא, אם אתה רוצה, אני אצא לשלם.‬
‫אל תדאג, בני.‬
‫אפשר לשלם במכונות או ביציאה.‬
‫בכל מקרה, המכונות לא מחזירות עודף.‬
‫מה שלום ולה?‬
‫טוב, אבא. נהדר.‬ ‫-מעולה.‬
‫היא נשארה בבית כדי לנעול ולסיים את הכול,‬ ‫אבל היא שולחת את אהבתה.‬
‫תמסור לה חיבוק מאיתנו.‬ ‫-בטח.‬
‫דרך אגב, אתה יודע מי עוד תהיה שם?‬
‫הבת של לורדס, החברה שלי.‬
‫היא לומדת בישול. קוראים לה פאולה.‬
‫סיכמנו שנכיר ביניכם.‬
‫בני, קשה לי להסביר,‬
‫אבל משהו אומר לי שלא תחזור.‬
‫אימא.‬ ‫-לא, באמת. אני מקווה שזה נכון.‬
‫אני אשמח אם תישאר שם ותבנה חיים משלך.‬
‫אני אשמח אם תקבל עבודה נהדרת באוניברסיטה.‬
‫תאר לעצמך שתהיה פרופסור!‬
‫כן, זה יהיה טוב.‬ ‫-ממש טוב.‬
‫נראה מה יקרה.‬
‫המקלחת עובדת?‬ ‫-לכאורה.‬
‫נאלצתי להתקשר לאינסטלטור שאחי המליץ עליו,‬
‫כי אתה יודע איך זה עם אבא שלך.‬
‫היה מישהו שניסה לרמות אותו.‬ ‫הוא אמר שאנחנו צריכים להחליף המון צינורות.‬
‫בכל אופן, הוא שיקר.‬
‫במקלחת השנייה לחץ המים טוב יותר.‬ ‫תתקלח שם אם בא לך.‬
‫טוב, אימא. תודה.‬
‫טוב. אני אכין את הסלט.‬
‫בסדר.‬ ‫-ואזמין משקאות מוגזים.‬
‫אני כבר יורד.‬
‫היי, מותק. הגעתי.‬
‫אני פורק את הדברים בבית של הוריי.‬ ‫הם אספו אותי מהתחנה.‬
‫הם כל היום מנשקים זה את זה.‬
‫תבטיחי לי שאף פעם לא נהיה כאלה.‬
‫אתקשר אלייך אחר כך. אני אוהב אותך.‬
‫אני ממש יכולה לדמיין, מותק.‬
‫אני קונה אנצ'ילדות עם אבא ונאיילי.‬
‫נדבר אחר כך, בסדר?‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫חואנפה, בני. הנה אתה.‬
‫זה לורנסו.‬
‫לא התאפשר לו לבוא,‬ ‫אבל הוא רוצה לדבר איתך לפני שתעזוב.‬
‫לא ענית להודעות שלו.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫תודה.‬
‫מה קורה, בן דוד?‬ ‫-מה שלומך, טמבל?‬
‫אני צריך לדבר איתך לפני שתיסע, אחי.‬
‫יש לי פרויקט מעניין.‬ ‫אכיר לך את השותפים שלי.‬
‫מתי תהיה פנוי מחר?‬ ‫-אני לא בטוח שאוכל.‬
‫אל תהיה מניאק, חואנפיס. אנחנו משפחה, אחי.‬
‫זה לא ייקח יותר מחצי שעה.‬
‫למה שלא תבוא? כולנו כאן.‬ ‫-אין מצב.‬
‫אנחנו אולי משפחה,‬ ‫אבל הארוחות האלה הן סיוט.‬
‫מחר אני צריך לקנות ספר, ללכת לבנק…‬
‫חצי שעה, אחי! אתה לא תתחרט.‬
‫במיוחד מכיוון שהמלגה הזו לא תספיק לזמן רב.‬
‫יקר לגור באירופה.‬
‫היי, אפשר לשאול משהו?‬
‫"הוראות לחיים במקסיקו". יש לכם אותו?‬
‫כמו זה שבידך?‬
‫כן, אבל אני מחפש מהדורה זולה יותר‬
‫כדי להדגיש שורות, ו…‬
‫לא, זה היחיד במלאי.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫היי. אתה בן הדוד של בן הדוד הדפוק שלך?‬
‫לא.‬ ‫-אל תתעסק איתי.‬
‫אתה כן. תראה.‬
‫בוא נלך.‬
‫לאן?‬ ‫-לפגוש את בן הדוד הדפוק שלך.‬
‫אני צריך לשלם על זה.‬
‫בסדר.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫קדימה.‬
‫הבחור הזה הוא בן דוד שלך?‬
‫הוא סיפר שאתה טס לברצלונה‬ ‫כדי ללמוד לתואר שני. זה נכון?‬
‫תענה לו, אידיוט.‬
‫אחד לא סותם את הפה, והשני בלע את הלשון.‬
‫נראה די חלשלוש, נכון?‬
‫כן, אני לומד לדוקטורט.‬
‫בכל אופן,‬
‫למה הוא קשור ככה?‬
‫המניאק הזה גרם לנו להפסיד המון כסף.‬
‫הוא מספר שיש לכם פרויקט שנוכל להשתמש בו.‬
‫זה נכון?‬
‫לא מוקדם מדי לעשות בלגן?‬
‫לא, צ'אקי, לא מוקדם מדי.‬
‫אנחנו צריכים להיות ברורים כבר בהתחלה.‬
‫תחזור אליי אחרי שזה יתבצע.‬
‫חוסה!‬
‫אני ‬‫על ‬‫רמקול?‬
‫כן. שאעבור לווידאו?‬
‫אין צורך. פשוט תקרב את הטלפון.‬
‫חואן פבלו.‬
‫תענה לו.‬
‫כן?‬
‫זה נועד להראות לך שאנחנו רציניים, טוב?‬
‫מה שלום ולנטינה, דרך אגב?‬
‫מי זה?‬
‫אני "הבוגר".‬
‫בן דודך סיפר לנו על הלימודים שלך.‬ ‫איפה תלמד?‬
‫בברצלונה.‬
‫באיזו אוניברסיטה, אידיוט?‬
‫פומפאו.‬
‫ומה החוג הראשי שלך?‬
‫דוקטורט על גבולות ההומור‬ ‫בספרות הלטינו-אמריקאית של המאה ה-20.‬
‫מה?‬
‫דוקטורט על גבולות ההומור‬ ‫בספרות הלטינו-אמריקאית של המאה ה-20.‬
‫שמעתי אותך, אידיוט. אבל מה לעזאזל זה אומר?‬
‫מדובר בהגדרות על מה מותר לצחוק‬ ‫ועל מה אסור לצחוק.‬
‫כמו אם אפשר להתבדח‬ ‫על זה שהרגנו את בן דודך?‬
‫כן, משהו כזה.‬ ‫-ומה דעתך?‬
‫טוב, זה תלוי.‬ ‫-במה?‬
‫בדמות המספר, לא?‬
‫אילו בן דודי היה מספר את הבדיחה…‬
‫לך לעזאזל.‬
‫אנשים מתים לא מספרים בדיחות.‬ ‫תקשיב טוב, אידיוט.‬
‫טוס לברצלונה עם הבחורה שלך,‬ ‫לך לאוניברסיטה,‬
‫ותמתין להוראות ממני.‬
‫בלי בדיחות, הבנת?‬
‫אם זו ולנטינה, אל תענה.‬ ‫-זה לא הטלפון שלי.‬
‫זה שלי. תוציא אותו מהתיק שלי.‬
‫זה אבא.‬ ‫-תענה.‬
‫שלום, אבא.‬ ‫-שים על רמקול.‬
‫תראה, פשוט לוחצים פה.‬
‫הלו?‬ ‫-שלום, מותק.‬
‫כן?‬ ‫-מה קרה?‬
‫הם היו שבורים. מעולם לא ראיתי את אחי ככה.‬
‫זה הכאב הכי גרוע בעולם.‬
‫מנוגד לטבע לחלוטין.‬
‫ילדים צריכים לקבור את הוריהם, ולא להפך.‬
‫הם גילו עוד משהו?‬
‫זה נורא כל כך, שהם אסרו עליי להיכנס כרופא.‬
‫אומרים ששחזור אינו אפשרי.‬
‫צריך ארון סגור.‬
‫אלוהים. כמה שזה נורא. אני לא מבינה.‬
‫איך לעזאזל הצמיג של המשאית דרס לו את הראש?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אולי מכונית אחרת פגעה בו קודם.‬
‫אני לא יודע. האמת שלא ממש רציתי לשאול.‬
‫אני מצטערת, אבל…‬
‫יכול להיות שהוא קפץ או משהו?‬
‫ברור שלא!‬
‫לא, אחי מספר שלורנסו היה נלהב מאוד‬
‫לקראת פרויקט חדש שנראה ממש מבטיח.‬
‫בכל אופן, בני!‬
‫כן, אבא?‬
‫רציתי לאחל לך נסיעה טובה.‬ ‫תעשה חיים, תיהנה!‬
‫כן, תודה, אבא.‬
‫היי, אמרתי לדוד ולדודה שלך‬ ‫שאימך לוקחת אותך לשדה התעופה.‬
‫נסה להתקשר אליהם או לפחות תכתוב להם הודעה.‬
‫נוסעים יקרים,‬
‫לאור עיכוב התבקשנו להישאר על המסלול‬ ‫עד להודעה חדשה.‬
‫תודה על הסבלנות.‬ ‫זה מעבר לשליטת חברת התעופה.‬
‫תודה על הסבלנות. נהיה מוכנים בהקדם האפשרי.‬
‫חואן פבלו וילאלובוס?‬
‫כן?‬ ‫-בוא איתנו, בבקשה.‬
‫יש בעיה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫התבקשנו להוריד אותך מהמטוס.‬
‫לא, אני חייב להגיע ל…‬ ‫-תוציאו אותו!‬
‫קדימה, אדוני השוטר. כולנו מתעכבים בגללו.‬
‫זה בשבילך.‬
‫הלו?‬ ‫-איפה החברה שלך?‬
‫מי זה?‬ ‫-ויסנטה.‬
‫מי?‬ ‫-זה צ'אקי, אידיוט. איפה ולנטינה?‬
‫טוב,‬
‫היא לא תצטרף.‬
‫האמת שנפרדנו.‬
‫הדרך היחידה להגן עליה ועל כל מי שיקר לך,‬
‫היא שתעשה כל דבר קטן שנגיד לך.‬
‫אז תחליף טיסה,‬ ‫תאסוף אותה ותעלה איתה על המטוס.‬
‫אבל אני לא חושב שהיא תרצה לבוא.‬ ‫הייתי די אכזרי כלפיה.‬
‫לא אכזרי כמו שהחברים שלי יהיו‬ ‫אם לא תעלה איתה על המטוס.‬
‫אחותי.‬
‫אני לא יודעת אם אוכל לשכוח‬ ‫את הדברים הנוראיים שחואן פבלו אמר לי.‬
‫הדבר הכי גרוע הוא‬ ‫שהוא מנסה להעמיד פנים שלא קרה כלום.‬
‫זה דפוק מצידו,‬ ‫אבל אני חושבת שעדיף שתפתחי דף חדש…‬
‫היי, חבוב!‬
‫תוודא שהכלים יבשים לפני שאתה מפנה אותם.‬
‫כן, אין בעיה.‬ ‫-בסדר?‬
‫אלה מגיעה מחר. אימא שלה תביא אותה.‬
‫זה מגניב.‬ ‫-כן, אתם תפגשו אותה.‬
‫נהדר.‬ ‫-טוב, לילה טוב.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-תכבה את האור אחר כך, בסדר?‬
‫החשבונות מטורפים כאן.‬ ‫-בטח, אין בעיה.‬
‫- רוברטו בולניו‬ ‫בלשי הפרא -‬
‫"לפעמים אני חושב על הקרב‬ ‫כאילו הוא היה חלום."‬
‫"לפעמים זה מצחיק אותי. לפעמים לא."‬
‫"יום אחד המשטרה תתפוס את בלאנו ואת לימה,‬
‫"אבל הם לעולם לא ימצאו אותנו.‬
‫"אוי, לופה,‬
‫"כמה שאני אוהב אותך, אבל כמה שאת טועה."‬
‫אני חוקרת את היומנים האישיים‬
‫של סופרות ארגנטינאיות ואורוגוואיות‬
‫שבחרו בהתאבדות.‬
‫אני מתעניינת בזהות כעבירה או כהכחשה,‬
‫וכן כביטוי של הרצון בכוח, לדוגמה.‬
‫מעניין מאוד.‬
‫בואו נמשיך.‬
‫היי, אני נינה. אני מצ'ילה. אני בת 27.‬
‫הפרויקט שלי עוסק בניכוס תקינות פוליטית‬
‫בסוגי השיח הריאקציוניים ביותר‬ ‫והליברטריאניים כביכול,‬
‫שמגנים על הרעיון‬
‫שלא משנה היכן נוצר הומור,‬
‫בעוד שזהו למעשה שורש הבעיה.‬
‫אני עובדת עם רעיונות של היררכיה ובעלות,‬
‫ומושגים כמו למעלה-למטה, פנימה-החוצה.‬
‫- הצעת מחקר לדוקטורט‬ ‫מאת חואן פבלו וילאלובוס -‬
‫- מסמך חדש - מסמך ריק -‬
‫- הסיבה שלא יכולתי לכתוב רומן עד כה -‬
‫- היא שלא חוויתי שום דבר‬ ‫ששווה לכתוב עליו -‬
‫היי, ולה.‬
‫התערוכה הזאת נראית מגניבה, נכון?‬
‫אני אאסוף אותך אם בא לך ללכת.‬
‫טוב, אני אחכה לך כאן.‬
‫ולה, אם מתחשק לך, תאכלי טוסט עם ריבת חלב.‬
‫מתוקה, מה את עושה?‬
‫תראה, אבא, ציירתי אותה.‬
‫מי, את ולה?‬ ‫-כן.‬
‫למה ציירת אותה שחורה? ולה לא שחורה.‬
‫זה מה שהתאים מבין כל הצבעים שיש לי.‬
‫תפסיקי עם השטויות. תכיני לה ציור יפה.‬
‫היא ברונטית. תראי איזה שיער יפה יש לה.‬
‫קחי.‬
‫"ובדידות היא לא להיות מסוגלת להגיד את זה.‬
‫"והמזח האפור והבתים האדומים."‬
‫שטויות שאימא שלה לימדה אותה.‬
‫רוצה טוסט?‬
‫"הבוגר" רוצה לדבר איתך.‬
‫אני לא יכול. יש לי תוכניות.‬
‫היי, עוד כמה זמן?‬
‫פשוט יש לי תוכניות.‬
‫מישהו מחכה לי.‬
‫איך הדירה?‬
‫היא הרבה מעבר לתקציב שלנו.‬
‫אז תאכלו פחות טאפאס, טמבל.‬
‫צ'ינו אומר שזו שכונה‬ ‫שהמשטרה נכנסת אליה רק כשמישהו זקן מת.‬
‫בכל אופן, תחזיק מעמד ותמתין להוראות.‬
‫הלוויה של בן דודך‬ ‫הייתה עצובה מאוד, עלובה מאוד.‬
‫חברה שלו מקוסומל הגיעה.‬ ‫קרלה, קרינה, משהו כזה.‬
‫היא באה עם כמה חברים, כולם נמוכים וטיפשים‬
‫עם רגליים זעירות,‬ ‫כאילו הן נועדו לטיפוס על הפירמידות.‬
‫הם נראו כאילו‬ ‫הם מתכננים למכור ערסלים בלוויה.‬
‫והקולגות של הדוד שלך‬ ‫שלחו זר פרחי ציפורן ורודות.‬
‫הם חשבו שבן דודך הוא אישה.‬
‫הם האשימו את המזכירה.‬
‫אז המסכנה ישבה בפינה ובכתה כל הלילה.‬
‫הדוד שלך היה נסער מאוד,‬ ‫אז אבא שלך נאלץ לרשום לו תרופות הרגעה,‬
‫את החזקות האלה ששומרים בכספות‬
‫כדי שנרקומנים לא יגנבו אותן…‬
‫ולה.‬
‫חואן פבלו היה נהנה מזה.‬
‫הלכתי כי חשבתי שקצת נורמליות תעשה לנו טוב.‬
‫אבל, באמת!‬
‫ואנחנו גרים בשכונה מתנשאת.‬
‫אני נשבעת שהיו אפשרויות זולות יותר,‬ ‫אבל חואן פבלו התעקש.‬
‫אני לא מזהה אותו.‬
‫אני מרגישה שהוא הביא איתו במזוודה‬ ‫את הדעות הקדומות של משפחתו.‬
‫נחשי מה קרה לי בסופרמרקט המקומי.‬
‫סליחה, ילדה.‬
‫תוכלי להוריד את צנצנת הרוטב הגדולה?‬
‫זאת?‬ ‫-כן, תודה.‬
‫הנה.‬
‫בואי לעזור לי עם החלב. זה כבד מדי בשבילי.‬
‫ואז היא בהתה בי ואמרה…‬
‫אני מצטערת. חשבתי שאת עובדת פה.‬
‫אבל את יפה מאוד.‬
‫אני לא מצליחה להבין את העיר הזאת.‬
‫לא יכולה להתרגל אליה.‬
‫אני לא יודעת אם זה בגלל שאני מרגישה חרא,‬ ‫אבל זה כאילו שום דבר לא דחוף פה.‬
‫כאילו שזה מקום שמושך אליו בני אדם אבודים.‬
‫אני מרגישה שאני נכנעת בהדרגה לבטלנות.‬
‫כאילו משהו אמר לי שלפחות ככה‬ ‫שום דבר לא יהיה גרוע יותר.‬
‫- אוקוספייס -‬
‫פגשתי בחור איטלקי.‬
‫קצת עצבני אבל מצחיק. ג'ימי.‬
‫היי, תעזוב את הבחורה הזאת.‬ ‫אל תציק לה. בוא הנה.‬
‫איך קוראים לך?‬ ‫-קוראים לו אוגו.‬
‫הוא מנאפולי, אבל גר פה עם הכלב שלו.‬
‫אני ממקסיקו.‬ ‫-ממקסיקו? מה את עושה פה?‬
‫התחלנו לדבר, ואני חייבת לומר‬ ‫שהרגשתי אומללה פחות.‬
‫לפחות כאן אפשר לשתות ברחוב, אחותי.‬
‫את חושבת שלא תוכלי לסלוח לו?‬ ‫תקשיבי לגוף שלך.‬
‫אם הגוף שלך אומר שאת שונאת אותו,‬ ‫אל תרגישי רע.‬
‫תראו במי נתקלתי!‬
‫היי, ולה.‬
‫נראה שחואן פבלו קיבל הודעה.‬
‫אלה חבריי לכיתה.‬
‫אנחנו יוצאים לשתות.‬
‫רוצה לבוא?‬ ‫-תשמעו אותו!‬
‫חואן פבלו מזמין את החברה שלו לצאת.‬ ‫אנחנו חייבים לחגוג. קדימה.‬
‫אליסונדו הייתה המומה.‬
‫היא שאלה אם אני ידעתי.‬
‫שום מושג.‬ ‫-לא היה לי מושג!‬
‫אתם ידעתם?‬ ‫-לא.‬
‫לא היה לי… מדברים על החמור! הנה הוא!‬
‫תשאלו אותו בעצמכם.‬ ‫-חואן פבלו, החלפת את התזה שלך?‬
‫הייתי בהדרכה ראשונה שלי עם אליסונדו.‬ ‫חייבת לומר שהשארת אותה במצב רוח רע.‬
‫סליחה. ישבנו שם.‬
‫יצאנו החוצה כדי לעשן.‬ ‫-בטח, שבו.‬
‫מה היא אמרה לך?‬ ‫-כלום.‬
‫כלום?‬ ‫-היא קיבלה את זה קשה.‬
‫איך הלך? ספר לנו.‬
‫יבוא.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מה קורה?‬
‫רציתי לדבר, כי…‬
‫אני רוצה להחליף חונכת‬ ‫בפרויקט מחקר הדוקטורט שלי.‬
‫מי תרצה שיחליף אותי?‬
‫תכתוב את זה.‬ ‫-חכה.‬
‫רק שנייה.‬
‫כן?‬
‫יש לך אולי עט?‬
‫תודה.‬
‫טוב, מוכן.‬
‫ר-י-פ-ו-ל.‬ ‫-כן.‬
‫ריפול.‬
‫מריטשל?‬
‫כן.‬
‫אשמח לדעת איך הפרויקט שלך‬ ‫קשור ללימודי מגדר.‬
‫לא אנקוף אצבע כדי להחליף חונכת עבורך.‬
‫תעשה זאת בעצמך, ואני אחתום על המסמכים.‬ ‫-בסדר.‬
‫גם את מגוודלחרה?‬ ‫-מה?‬
‫גם את מגוודלחרה?‬ ‫-לא, אני מוורקרוז.‬
‫ארץ הסון חרוצ'ו.‬
‫אז מאיפה את מכירה את חואן פבלו?‬
‫סליחה. אני הולכת לשירותים.‬
‫אני בטוחה שהיא כבר ידעה לשם מה באת לשם.‬
‫בהחלט. אני בטוחה.‬
‫כן.‬ ‫-בטח, אני מניח.‬
‫מבאס.‬
‫את שם?‬
‫תגידי לי אם אוכל להתקשר.‬
‫די רועש פה, אבל תכתבי לי ואתקשר אלייך.‬
‫יש בעיה עם השינוי?‬
‫לא. אני רק צריך למלא כמה מסמכים.‬
‫מתי יש לך שיעור עם ריפול?‬
‫יש סמינר בשבוע הבא.‬
‫יופי. תקשיב.‬
‫תברר כל מה שאתה יכול על לאיה קרבונה.‬
‫היא אחת מהסטודנטיות של ד"ר ריפול.‬ ‫אני בטוח שהיא תהיה בסמינר.‬
‫לאיה קרבונה.‬
‫מי היא?‬ ‫-תתקרב אליה.‬
‫אני צריך שתיצור קשר איתה.‬ ‫אל תדפוק את זה, טמבל.‬
‫תלמד את כל מילות המפתח של המחקר המגדרי.‬
‫אבל זו לא המומחיות שלי. מה אגיד לה?‬
‫תכין את עצמך היטב, או שאתה מת.‬
‫אז מה אני צריך לעשות?‬
‫אתה תזיין אותה.‬
‫מה?‬
‫אתה תזיין את לאיה, אידיוט.‬
‫שכחת איך אנחנו מדברים במקסי…‬
‫שלום.‬ ‫-היי, איפה את?‬
‫לא יודעת. זה נראה כמו מגרש חניה.‬
‫מה את עושה שם?‬
‫הלכתי לבר עם חואן פבלו וחבריו לכיתה.‬
‫איך היה?‬
‫דפוק ברמות. את יודעת מה גיליתי?‬
‫את שיכורה?‬
‫לא, אני משתינה.‬
‫תקלטי את הקטע,‬
‫נתקלתי בו במקרה כשהוא היה בדרכו לצאת,‬
‫אז לשמוק לא הייתה ברירה אלא להזמין אותי.‬
‫ברור שלא הכרתי שם אף אחד.‬
‫כשהגענו, הבנתי‬
‫שהוא לא סיפר לחבריו לכיתה שיש לו חברה.‬
‫אז אולי תדברי איתו?‬
‫מה את עושה? לכי מכאן!‬
‫לעזאזל, חכי רגע.‬ ‫-מה קרה?‬
‫מישהו תפס אותי.‬
‫אתקשר אלייך מחר, טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫היי, ולה!‬
‫הכול בסדר?‬
‫את רוצה אמפנדה?‬
‫היי, לא הבחנתי שאת שם. רוצה אמפנדה?‬
‫הן טעימות.‬
‫מתוצרת בית והן טריות.‬
‫כן?‬
‫הן מדהימות.‬
‫נו, תשבי.‬
‫את מתכוונת לאכול אותה כמו טאקו?‬
‫בחייך, שבי. תאכלי בהנאה.‬
‫בחייך. למה את ביישנית כל כך?‬
‫רוצה כוס יין?‬
‫לא. אני בסדר.‬ ‫-בטוחה?‬
‫לחיים.‬ ‫-זה טעים.‬
‫רואה?‬
‫תקשיבי,‬
‫את יודעת מה אני אוהב בך?‬
‫את לא כמו הטיפשים שבאים לברצלונה‬
‫ומבלים כל היום בלה רמבלה כמו אידיוטים‬
‫עד שצועני גונב את הארנק שלהם.‬
‫את שונה.‬
‫נכון?‬
‫קלטתי אותך במדויק, מה?‬ ‫את שונה. את בקטע משלך.‬
‫את לא נותנת לעיר המזויפת הזאת‬ ‫לסנוור אותך עם הזוהר שלה.‬
‫תקשיבי, זוג מצ'ילה גר בחדר שלכם.‬
‫הם היו חוזרים הביתה בכל ערב‬ ‫ומדברים בלי סוף על פארקים ומוזיאונים.‬
‫כאילו, אני גר פה!‬ ‫אני לא מתעסק עם החרא התיירותי הזה.‬
‫בסופו של דבר הם רבו.‬
‫היה לה קטע עם בחור קטָלני, והוא זרק אותה.‬
‫והבחור הזה,‬
‫במקום להפיק את המיטב מסיטואציה קשה,‬
‫ולטוס מסביב לעולם עם 80 בחורות,‬ ‫כי זה הרי אפשרי כאן,‬
‫אפשר לשים דגלים קטנים על המפה. זה מטורף.‬
‫יש בנות סיניות‬ ‫אפריקאיות, סקנדינביות, לטיניות…‬
‫ומה הוא החליט לעשות?‬
‫הוא חזר לסנטיאגו.‬
‫סנטיאגו, קולטת?‬
‫מבינה? לא מקסיקו סיטי או בואנוס איירס…‬
‫מבינה? גם לא בוגוטה.‬
‫לא, סנטיאגו.‬
‫רוצה שורה?‬
‫בטוחה?‬
‫אכפת לך אם אעשה את זה פה?‬
‫תגידי, מה קורה איתך ועם חואן פבלו?‬
‫לפני כמה ימים שאלתי אותו לאן הוא הולך.‬ ‫הוא אמר, "לשיעור קטָלנית".‬
‫אתה צוחק עליי? שיעור קטלנית?‬
‫הקטָלנים לא רוצים שנדבר קטלנית.‬
‫את לא רוצה קצת? לא?‬
‫אני קולט אותך.‬
‫אני יודע שאת אוהבת לשוטט‬ ‫בסמרטוטים האלה כמו בחורה פריזאית‬
‫שאוהבת להתלבש ככה, סקסית עם שיער מבולגן,‬
‫מעשנת ועם ריח פה של קפה.‬
‫את משהו מיוחד. את לטינית. אל תתכחשי לעצמך.‬
‫תסתכלי על עצמך.‬
‫את מהממת, ולה. את לטינית. יש לך…‬
‫לא, פקונדו!‬ ‫-מה?‬
‫מה הקטע, בן אדם?‬ ‫-מה?‬
‫אני גרה פה עם חואן פבלו, חתיכת אידיוט.‬ ‫זה הדבר האחרון שאני צריכה.‬
‫נו, באמת.‬ ‫-אבל את…‬
‫זה מטופש לגמרי מצידך.‬ ‫מה הקשר של חואן פבלו לכל זה?‬
‫הוא ואת הולכים לכיוונים מנוגדים.‬
‫אתם מאותם זוגות שברצלונה מפרקת.‬
‫הזוגות שבאים לפה‬ ‫לא מצליחים להתמודד איתה, ואז נפרדים.‬
‫את יודעת למה?‬ ‫כי ברצלונה היא בת זונה אמיתית.‬
‫אני מדבר מניסיון.‬
‫את יודעת מה חואן פבלו עושה עכשיו?‬
‫הוא דופק בחורה שהוא אסף בבר.‬
‫בחורה טיפשה כמוך, אבל קצת יותר שווה.‬
‫אין פלא שאנשים שונאים ארגנטינאים, אידיוט.‬
‫לכי תזדייני. מי את חושבת שאת?‬
‫מכובדת שכמוך! את מריה לה דל בריו?‬
‫היי! זה "הבוגר".‬
‫אל תנתק לי, אידיוט.‬
‫אבא שלך יהיה ראשון.‬
‫שלחתי אליו את אחד מהבחורים שלי‬ ‫כדי שיבדוק כתם שיש לו על העור.‬
‫הוא רצה לבצע בדיקות,‬
‫אבל זה היה סתם פצע מרדיפה אחרי אידיוט‬
‫שניסה להתחמק מאיתנו.‬
‫רופא טוב, מר חוסה לואיס.‬
‫אני צריך לדבר עם אבא.‬ ‫-אתה לא יכול לחכות?‬
‫אתה לא רואה שההורים שלך צריכים קצת פרטיות?‬
‫זה בסדר, בני.‬
‫תיכנס.‬
‫לורנסו…‬ ‫-מה עם לורנסו, חואן פבלו?‬
‫זו לא הייתה תאונת פגע וברח…‬ ‫-הפריחה שלך חזרה!‬
‫נראה שלחואן פבלו יש סיוט.‬
‫ודלקת עור עצבית.‬
‫זו אלרגיה.‬
‫יש לו אלרגיה‬ ‫כשצריך להכיר את החברה שלו לבני כיתתו.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫הוא מתבייש בדלקת העור שלו ובחברה שלו.‬
‫עזבת בלי לומר שלום.‬
‫לפחות היום ניהלנו ויכוח.‬
‫כפי שאתם רואים, זו אמנית שעבודתה כוללת‬
‫הרבה מהנושאים שעבדנו עליהם,‬
‫כמו ערפול, דחייה, שבירה.‬
‫בואו נתחיל לדון. מי רוצה להתחיל?‬
‫שם, לאיה.‬
‫אני מבינה את כוונתה של האמנית,‬
‫ובעיקר מסכימה עם המחקר ועם השאלות שלה.‬
‫אבל אני סבורה שמנקודת המבט הנוכחית שלנו,‬
‫יש משהו בעייתי במבט שלה.‬
‫אפשר לומר שהיא מנציחה שלא במתכוון‬
‫את רעיונות השבריריות,‬ ‫הפואטיות והייצוג המופשט‬
‫כמאפיינים של נשיות.‬
‫שבריריות.‬
‫עוד מישהו הבחין בכך או מעוניין להגיב?‬
‫מאלה?‬ ‫-בטח.‬
‫אני חושבת שיש מגוון עצום‬ ‫של אפשרויות במרחבים ובמבטים.‬
‫כל אחד ובחירתו.‬
‫היום יש לנו במאיות‬ ‫שיוצרות פורנו הטרוסקסואלי קשה.‬
‫אני חושבת שזה נהדר כשזה מגיע מנקודת מבטן.‬
‫את באמת חושבת שזה נהדר, מאלה?‬
‫לאיה קרבונה, בבקשה.‬
‫בואי נקפיד על ביקורת בונה.‬
‫אני רק אומרת שניהלנו דיונים חוזרים‬
‫על האופן שבו על אף כוונות טהורות ומוסריות,‬
‫הפטריארכיה מנציחה רעיון כוזב של שוויון‬
‫והעצמה, כך שאני לא מסכימה.‬
‫אני גם חושבת שהטענה‬ ‫ששוביניזם והחפצה נפוצים רק בקרב גברים‬
‫היא חסרת מעוף ואיננה מועילה.‬
‫למה את מניחה שכולנו רוצות את אותו הדבר?‬
‫צפייה בפורנו נועדה להגיע לאורגזמה.‬
‫או שאולי את מחכה לסוף הסרט‬ ‫כדי לראות מי הבמאי‬
‫ולהחליט אם הוא מצא חן בעינייך?‬
‫מאלה ולאיה קרבונה,‬ ‫אלה נקודות מעניינות מאוד,‬
‫אבל בואו נעבור לסרטון הבא,‬ ‫בבימויו של מיגל סילביירה,‬
‫שמנהל קבוצת מחקר בסנטיאגו דה קומפוסטלה‬
‫סביב דיכוי והדחקה בשיח הפאלי.‬
‫לאורה, אורות.‬
‫היי, שמי מיגל סילביירה.‬
‫וזו היצירה שלי, "דיכוי הפאלוס",‬
‫שהכנתי עם השותף שלי, חאבי.‬
‫היא כוללת‬
‫את המרכיבים הבאים.‬
‫כאשר‬
‫אני קורא…‬
‫דרך אגב, לפני שנלך,‬ ‫יש לנו תלמיד חדש בכיתה.‬
‫חואן פבלו, תוכל להציג את עצמך, בבקשה?‬
‫שלום. אני חואן פבלו. אני ממקסיקו.‬
‫בתזה שלי‬
‫ניתחתי את הסיפורים‬ ‫של הסופר המקסיקני חורחה איברגואנגויטיה.‬
‫ספר לנו קצת על הפרויקט שלך.‬
‫פרויקט המחקר שלי עוסק ב…‬
‫אני מתעמק בהומור מיזוגיני, ו…‬
‫אולי גם הומופובי.‬
‫למשל, באחד מסיפוריו, מופיע אדם שחושב‬
‫שאין השפלה גדולה מכך שרופא‬ ‫יתקע אצבע בתחת שלו.‬
‫בפי הטבעת שלו. כלומר…‬
‫זה מצחיק בעיניך שהוא רואה בכך השפלה?‬
‫אם לומר את האמת,‬ ‫כשקראתי את זה, זה הצחיק אותי.‬
‫אבל זה עניין של הקשר תרבותי ובניית הדמות.‬
‫באופן אישי, אני לא חושב שזה משפיל, אבל…‬
‫אתה לא סבור שהוקרת סיפור כזה‬
‫מנציחה סטריאוטיפים הומופוביים?‬
‫זה תלוי.‬
‫אם ב"הוקרה" את מתכוונת‬
‫לשנים שהעברתי במחקר סביב הנושא,‬
‫אז בכנות, לא.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫זו הסיבה שאנחנו מנהלים את השיחה הזאת.‬
‫אז לדעתך, מה המשמעות בכך שזה מצחיק בעיניך?‬
‫זה תלוי, לא?‬
‫כי אני לא חושב שזה מצחיק‬ ‫מכיוון שאני מוצא את זה מצחיק.‬
‫אבל אם אספר למישהו אחר‬ ‫על מה שמתנהל ביני ובין כולכן,‬
‫אני חושב שזה יאפשר ליצור‬ ‫משהו שיהיה הומוריסטי כוללני…‬
‫תודה רבה, חואן פבלו.‬
‫ברוך הבא. נתראה בשבוע הבא.‬
‫אל תשכחו לשלוח את הנושאים שלכם,‬ ‫אם עדיין לא עשיתם זאת.‬
‫שלום.‬
‫הייתי איתכן בשיעור של ד"ר ריפול.‬
‫כן, אנחנו זוכרות.‬
‫זה היה לפני חצי שעה.‬
‫עוד עשר דקות, והיו עושים בך לינץ'.‬
‫האמת היא שמישהי כבר הלהיטה אותן.‬
‫מה קורה?‬
‫אז אתה חוקר הומור סקסיסטי.‬
‫אני מתעניין יותר בגבולות ההומור.‬
‫אבל אני חושב שזו תקופה‬ ‫שקשה בה לדבר על דברים כאלה.‬
‫אז עדיף שלא נדון בסרטון האחרון שראינו.‬
‫למעשה, דבר אחד עניין אותי.‬
‫זה הזכיר לי מאמר‬ ‫של גייל רובין וג'ודית בטלר.‬
‫מי?‬ ‫-גייל רובין וג'ודית בטלר.‬
‫הן מפרשות את ההיסטוריה של המיניות‬ ‫דרך ההיסטוריה של החומרים.‬
‫בין השאר.‬ ‫-מה השאר?‬
‫המאמר דן בתכנון עירוני וברבעים סיניים.‬
‫ומקומות חשוכים, שאין בהם חשמל, למשל.‬
‫אבל איך זה קשור לסרטון?‬
‫אי אפשר להבין את ההיסטוריה של הפטישיזם‬
‫בלי להבין את ההיסטוריה של הגומי‬
‫והניצול של האינדיאנים באמזונס‬
‫על ידי חברות אנגליות במאה ה-19.‬
‫כלומר,‬
‫מה שאני רוצה לומר,‬
‫ד"ר סילביירה ושותפו לא היו מצליחים להשיג‬
‫את אותם "הישגים" כביכול,‬
‫בלי תעשייה שמייצרת אביזרים מיניים,‬
‫בלי לחזור אחורה‬ ‫לניצולם של האינדיאנים מפוטומאיו.‬
‫אבל מה אתה מנסה לומר? ש…‬
‫אנחנו צריכות להרגיש אשמה‬ ‫בכל פעם שאנחנו גומרות עם דילדו?‬
‫טוב,‬
‫אני מניח שהתנצלות‬ ‫על המנטליות קולוניאלית שלכן תספיק‬
‫לפני הורדת התחתונים.‬
‫כלומר…‬ ‫-תזכיר לי את שמך, מקסיקני?‬
‫חואן פבלו.‬
‫תראה, חואן פבלו, כדי לדבר על פטישיזם,‬ ‫צריך גם לנתח מיזוגיניה,‬
‫כי רבים מאותם "פראים טובים"‬ ‫שעליהם אתה מגונן,‬
‫היו מיזוגיניים בטירוף.‬
‫את מכירה את אגדת פיגמליון?‬
‫חשבתי על זה, כי…‬
‫טוב, זו התחנה שלנו.‬
‫מה קורה?‬ ‫-זה…‬
‫אני לא יכול לעשות את מה שביקשת ממני.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אני לא יכול פשוט להתיידד איתה?‬
‫להתיידד עם קטָלנית?‬
‫אתה ממשיך להתבדח. אתה חושב שאתה ממש חכם.‬
‫תתאמץ, אידיוט.‬
‫תראה לנו למה קיבלת את המלגה הזאת.‬
‫"יש חוויות שנתפסות‬ ‫כבעלות ערך רב יותר מאחרות.‬
‫"ידוע שבימי הקפיטליזם, החומר שממנו עשויים‬
‫"החיים, הזמן, או זיכרון העבר,‬
‫"הפך, כמו כל דבר אחר, לסחורה.‬
‫"נסיעות לאמריקה הלטינית, תאילנד וקנדה.‬
‫"לחיות בניו יורק, מדריד או פריז,‬ ‫כי שם הדברים קורים.‬
‫"לצרוך את גיל הנעורים‬ ‫בחיפוש אחר גוף שתמיד מתרחק בצעד נוסף.‬
‫"כל אלה הן השלכות טריוויאליות‬ ‫של יישום תיאוריה כלכלית‬
‫"במסגרת אותה סחורה חדשה.‬
‫"זמן חופשי.‬
‫"והביטוי הוא סוטה,‬
‫"מכיוון שהוא מרמז‬ ‫על קיומו של זמן שאיננו חופשי.‬
‫"זמן ששייך לאחר."‬
‫תודה רבה, מוניר.‬
‫דברים חיים. רומן בכורה נפלא.‬ ‫בבקשה אל תשכחו לרכוש אותו. עכשיו…‬
‫הכול הוא למעשה אוטופיקשן. את לא חושבת?‬
‫טוב…‬ ‫-גם את כותבת?‬
‫כן.‬
‫אני מחכה להגיש בקשה לתואר שני.‬
‫מחכה למה?‬
‫שאהיה זכאית למלגה.‬
‫במקסיקו צריך לחכות שנתיים עד זכאות ל…‬ ‫-מוניר?‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫הם סוגרים פה,‬
‫ואנחנו הולכים לשתות בבר סמוך.‬
‫טוב, אני אקח את הדברים שלי ואגיד שלום.‬
‫את מצטרפת?‬
‫בואי.‬
‫שלום.‬
‫ראית את הדוא"ל ששלחתי לך?‬
‫נתקלתי בכתובת הדוא"ל שלך‬ ‫ברשימת הסמינר של ד"ר ריפול,‬
‫אז שלחתי לך את המאמר שדיברנו עליו.‬
‫כן, ראיתי אותו, אבל עוד לא פתחתי אותו.‬
‫מכירה את הספר הזה?‬
‫כן, אבל לא קראתי אותו.‬
‫הוא טוב. הוא ממש טוב.‬
‫חשבתי,‬
‫תרצי לשתות איתי קפה מתישהו?‬
‫בוא נלך.‬
‫עכשיו?‬
‫כן, מתחשק לי לשתות קפה. קדימה.‬
‫אבל אל תפתח ציפיות, מקסיקני.‬ ‫אני אוהבת נשים. הבנת?‬
‫בסדר.‬
‫כבר ידענו את זה.‬
‫זה השלב שבו ולנטינה נכנסת לתמונה.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו רוצים גישה למעגל הקרוב של לאיה.‬
‫והדרך הקלה והמהירה ביותר‬
‫היא בעזרת סקס.‬
‫אני אפנה למשטרה.‬ ‫-באמת?‬
‫אם תפנה למשמר העירוני, תבקש את חימנו.‬
‫תן לו חיבוק ממני.‬
‫אם תבחר לפנות למשטרה העצמאית,‬ ‫תמסור ד"ש לריקר.‬
‫מה בכלל תגיד להם?‬ ‫-אני אספר על לורנסו…‬
‫בן דוד שלך נהרג ממשאית.‬
‫אשלח לך עותק של תעודת הפטירה אם תרצה.‬
‫תקשיב, אידיוט.‬
‫תרשום את מספר הטלפון הזה.‬
‫תתקשר בשמי אל הבחור הזה.‬
‫הוא ייתן לך את מה שאתה צריך.‬
‫אני לא טיפש מספיק‬ ‫כדי לסמוך על כישורי הפיתוי שלך.‬
‫תודה, צ'ינו.‬
‫היד שלך. תושיט את היד שלך.‬
‫קח את זה.‬
‫זה הכול.‬
‫מה קרה לפרצוף שלך, בן אדם?‬
‫זה בסך הכול קצת אלרגיה.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה פה כבר הרבה זמן?‬
‫טוב…‬ ‫-לא הרבה זמן, נכון?‬
‫אנשים נוטים לסגוד לברצלונה, מבין?‬
‫העיר הזאת הייתה פעם מדהימה,‬ ‫אבל עכשיו היא מחורבנת.‬
‫התיירים, האווירה, אני לא יודע.‬
‫היא הפכה להיות זונה של תיירים.‬ ‫זה טוב בשבילי, אבל זה חרא.‬
‫כן, אני מניח.‬
‫טוב. הבירה על חשבונך, טוב?‬
‫על הכדורים כבר שילמו.‬
‫דרך אגב, אלה הכדורים הכי טובים שיש.‬
‫אין חזקים יותר מהם.‬ ‫האספירין הכי טוב באירופה.‬
‫כן.‬ ‫-אנשים הורגים בשבילם.‬
‫הורגים זה את זה. ואתה מקבל אותם בחינם.‬
‫כן.‬ ‫-מי אתה, לעזאזל?‬
‫בכל אופן, נתראה, כן?‬
‫צ'ינו, הוא ישלם על הבירה.‬
‫יום טוב, חבר'ה. נתראה.‬
‫אם יש משהו שלמדתי בספרות,‬
‫זה שכדי להשיג את הבלתי האפשרי,‬ ‫את האבסורד, או את הקסום,‬
‫צריך פשוט לעמוד בשורה של דרישות.‬
‫במקרה הכי גרוע, אתה יוצר עולם חדש.‬
‫ואו. חואן פבלו הזמין אותי למסיבה.‬
‫רואה? אולי זימנת את זה.‬
‫ג'וספה, אתה די ניו אייג' בשביל חסר בית.‬
‫איך הולך?‬
‫עולם עם כללי הפעלה שונים.‬
‫היי!‬ ‫-היי! איך הולך?‬
‫טוב. מה שלומכם?‬
‫טוב, ואת?‬ ‫-טוב.‬
‫היי.‬ ‫-זאת לאיה, ולנטינה. החברה שלי.‬
‫נעים להכיר אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫במקרה הטוב,‬ ‫צריך פשוט לפעול על פי היגיון נרטיבי.‬
‫ולהניח לדמויות לקום לתחייה.‬
‫ולה!‬
‫ולה?‬
‫מה את עושה?‬
‫רוצות שוט?‬
‫רוצות?‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים.‬
‫ואז פשוט צריך‬ ‫להניח לסיבות ולתוצאות של הנרטיב לזרום.‬
‫מונית!‬
‫ואז,‬
‫כמו ברומן קלסי,‬
‫הבלתי אפשרי מתממש.‬
‫אתה אוהב לצפות, מקסיקני?‬
‫חואן פבלו היה אוהב גם את זה.‬
‫- כעבור כמה ימים וכמה ריבים‬ ‫שאני מעדיף שלא לכתוב עליהם, -‬
‫- ולנטינה עזבה -‬
‫- אבל נשארה בברצלונה. -‬
‫אחרי שהשקעתי המון מחשבה,‬
‫אני חושבת שזהו הסיפור הקלסי‬ ‫של המהפך שהגיבור עובר,‬
‫שבסופו של דבר, הוא מהותו של כל סיפור.‬
‫כדי לשנות את עתידו,‬
‫הגיבור צריך לבגוד בעברו ובאנשיו.‬
‫כשאני אומרת "גיבור",‬ ‫אני מתכוונת לחתיכת החרא הזה.‬
‫כל מה שהיה חסר זו ההבטחה,‬ ‫הסיבה למהפך המזוין שעבר עליו.‬
‫לאיה.‬
‫בלילה המזוין ההוא,‬ ‫העבר, ההווה והעתיד שכבו ביחד.‬
‫אבל בבוקר, ההווה הפך לעבר,‬
‫והעתיד השתלט על הכול.‬
‫לסיכום, לא הייתי צריכה לבוא לברצלונה,‬
‫ולא הייתי צריכה להיות טיפשה מספיק‬ ‫לחשוב שהזוגיות שלנו תצליח.‬
‫הנסיכה תשלם את חשבון הגז?‬
‫מה?‬
‫השארת את החימום דולק, ועל זה משלמים בנפרד.‬
‫ולא סיפרת שהכלב גדול כל כך.‬
‫לא סיפרת לי שמשלמים על הגז בנפרד.‬ ‫קר פה בטירוף.‬
‫אז תקני שמיכה בחנות של "הכול בדולר".‬
‫מה נשמע, אחותי? מה שלומך?‬
‫אני כאן, מטפלת באוגו.‬
‫למרות שאני כבר לא בטוחה מי מטפל במי.‬
‫מתברר שחסרי בית גם חוגגים את חג המולד,‬
‫אז ג'ימי הלך לבקר את משפחתו.‬
‫אני לא ממש מבינה את האידיאולוגיה שלו.‬
‫אבל האמת שאני לא מבינה כלום לאחרונה.‬
‫הנה.‬
‫החטיפים הם בשבילו.‬
‫תודה, ג'וזפה.‬
‫אחותי, לא תאמיני מה עשיתי.‬
‫הלכתי לרחוב ז'ול ורן‬ ‫וחיכיתי שחואן פבלו יצא.‬
‫הוא היה עם הכלבה הזאת.‬ ‫היא לא אמורה להיות לסבית?‬
‫הפריחה שעל הפנים שלו התפשטה.‬
‫מסכן.‬
‫הוא לבש מעיל חדש.‬
‫ג'ימי טוען‬
‫שזה עיצוב סקנדינבי.‬
‫את אובססיבית.‬
‫המניאק הזה פגע בך. את חייבת להמשיך הלאה.‬
‫לכי תיהני, תזדייני עם מישהו,‬ ‫אבל תתאפסי על עצמך.‬
‫אחותך צודקת. את לא יכולה להמשיך ככה.‬
‫נקמה היא דבר בריא לפעמים, מבינה?‬
‫אני לא יודעת, ג'וזפה.‬
‫אולי הפכתי להיות קשוחה מדי‬ ‫מאז שעברנו לכאן.‬
‫לא נראה לי.‬ ‫אם את רוצה, אני יכול להפחיד אותו.‬
‫תני לי את הכתובת,‬ ‫אני יבקר אותו והוא יחרבן במכנסיים מפחד.‬
‫ואת תרגישי טוב יותר.‬
‫אני רוצה את מתנת חג המולד שלי.‬
‫קר לי.‬
‫המעיל שלי נגנב.‬
‫אין לי כסף לקנות עוד אחד.‬ ‫אין לי כסף לקנות כלום.‬
‫אני רוצה את זה שקנית. אני באה.‬
‫ולה, חכי.‬
‫אמרתי לך אלף פעם שאממן לך טיסה הביתה.‬
‫מה קורה? חואנצ'י אומר שאת יכולה להשתמש בו.‬
‫- ואז נזכרתי כמה ולנטינה‬ ‫הייתה רגישה לקור, -‬
‫- הרגליים שלה היו קפואות אפילו במקסיקו. -‬
‫- כמעט ירדתי במדרגות וסיפרתי לה על הכול, -‬
‫- אבל אני לא יכול להסתכן. -‬
‫- אצטרך להשיג מעיל חדש. -‬
‫אתה לא יכול להתקשר לאימך בחג המולד?‬
‫אבא שלך חיכה כל הלילה,‬ ‫אבל אמרתי לו שהשעה מאוחרת באירופה.‬
‫לא חזרת לוולנטינה, נכון?‬
‫אתה יודע שאימא שלך‬ ‫תמיד כיבדה את ההחלטות שלך, נכון?‬
‫אבל עכשיו שסוף כל סוף פקחת את העיניים,‬
‫אני יכולה לומר לך‬ ‫שברור שוולנטינה לא בשבילך.‬
‫יש לה שם של רוטב סלסה,‬ ‫עיניים כמו קרפדה ופה שאפשר לקלף איתו תירס.‬
‫לא, בני…‬
‫אל תושיט לי יד, אידיוט.‬
‫לך.‬
‫מה יש לך על הפרצוף?‬
‫זו דלקת עור עצבית חריפה.‬
‫אפשר לשאול מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫לא אמרתי לך לזרוק את ולנטינה.‬
‫אתה תמיד נפרד מהבחורה המסכנה.‬
‫היא רצתה לעזוב.‬
‫אני לא יכול להכריח אותה…‬ ‫-שטויות.‬
‫האמנת לכל החרא שקראת כדי לרמות את לאיה?‬
‫אמרתי לך ב-11:00.‬
‫רוצה שאחכה?‬
‫אני רוצה שזה ייראה‬ ‫כאילו באת למכור לנו בירה, ואמרנו לא.‬
‫עוף מפה.‬
‫המזדיין הזה מאחורינו… אל תסתובב, אידיוט!‬
‫המשפחה של החברה שלך שלחה אותו.‬ ‫-היא לא החברה שלי.‬
‫עוררת חשדות, אידיוט.‬ ‫זה בדיוק מה שלא רצינו.‬
‫לא היית צריך להיפרד מוולנטינה.‬
‫בגללך נצטרך להמר הכול על קלף אחד.‬
‫תספר ללאיה שהסנדק שלך בא לבקר אותך,‬
‫שהוא הוציא תואר שני בברצלונה‬ ‫לפני כמה שנים, ואבא שלה היה המורה שלו.‬
‫תגיד לה שזה צירוף מקרים מטורף‬ ‫שרק עכשיו גילינו עליו.‬
‫"הסנדק שלי שיבח מאוד את אביך.‬
‫"הם מאוד מחבבים זה את זה,‬
‫"והוא ישמח לבוא לביקור מפתיע."‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫מה שלומך?‬ ‫-נהדר.‬
‫אורי, איזה כבוד!‬
‫דודה לאיה!‬
‫מה נשמע, ילדות?‬ ‫-בשבילך.‬
‫מה שלומכן?‬
‫בואי לשחק איתנו!‬ ‫-כן, בבקשה!‬
‫בסדר. אשאיר אתכם לשוחח, טוב?‬
‫כן.‬ ‫-קדימה.‬
‫שנלך?‬
‫מה אתה מנסה להוכיח?‬ ‫שאתה יכול להגיע למשפחה שלי דרך המוזר הזה?‬
‫למען האמת, חשבתי על משהו פחות שגרתי.‬
‫מערכת יחסים רעילה עם אישה צעירה.‬
‫האקסית של חואן פבלו, למעשה.‬
‫אבל אי אפשר לבטוח באנשים האלה.‬
‫טיפוסים אקדמיים.‬ ‫-מטומטמים.‬
‫תכבה את החרא הזה.‬
‫בדיוק.‬
‫במקסיקו קוראים להם חארות.‬
‫אתה יודע מה מצחיק, אורי?‬
‫לאיה מעורבת בכל זה בגללך.‬
‫ביקשת שאשגיח עליה בפלאיה דל כרמן, זוכר?‬
‫מה זה היה?‬
‫חששת שיחטפו אותה?‬ ‫-זה איום?‬
‫אנחנו בבית שלך,‬
‫יושבים ליד מטומטם מצולק‬ ‫שנראה כמו פי טבעת מודלק.‬
‫זה האיום האמיתי.‬
‫כל מה שאני רוצה עכשיו זה ויסקי.‬
‫בוא נשתה ויסקי.‬
‫יש לך עד שאסיים את המשקה שלי‬ ‫להסביר מה לעזאזל אתה רוצה ממני,‬
‫וכדאי שזה יהיה מעניין,‬ ‫אחרת אזעיק את המשטרה.‬
‫אתה יודע היטב שבמדינה הזאת,‬ ‫בניגוד למדינה שלך,‬
‫מערכת המשפט עדיין עובדת.‬
‫זה האורי שאני מכיר.‬
‫תמיד מספר בדיחות.‬
‫עוף מפה.‬
‫הלו?‬
‫ראיתי שהתקשרת אליי. את בסדר?‬
‫למה אתה לוחש?‬
‫מה קורה?‬
‫מה הקטע עם 50 האירו שבמעיל?‬
‫אמרת שאין לך כסף.‬
‫אז מה? אתה תיתן לי כסף בכל פעם שאצטרך?‬
‫ככה אתה מרגיע את המצפון שלך?‬
‫לא, אבל אוכל לעזור לשנות את הטיסה שלך.‬
‫לא, אני לא עוזבת, לא משנה כמה תתעקש!‬
‫ולה?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫ג'ימי, זוכר את הדבר שהצעת לעשות?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫תעשה זאת.‬
‫בן, תפיק את המיטב מהשהות שלך שם.‬
‫תמצא לעצמך בחורה נחמדה, מישהי שראויה לך.‬
‫בחורה אירופאית קלסית.‬
‫תסלח לי שאני אומרת,‬ ‫אבל תחשוב לאן היית מגיע‬
‫אילו היית נשאר עם ולנטינה.‬
‫מורה בחטיבת ביניים בפצ'וקה,‬ ‫או שהיית גר בדיור ציבורי?‬
‫תחשוב על זה. זה נכון…‬
‫תכבה את זה. אין פלא שאתה כזה טיפש.‬
‫תכניס אותו, צ'אקי.‬
‫יש לך אש?‬
‫היי. נפגשנו לפני כמה ימים.‬
‫זה מדבק?‬
‫שקט, לעזאזל.‬
‫אולי יש לו צרעת.‬
‫בחייך! אנחנו לא בארץ המחורבנת שלך.‬
‫זה הדפוק שמשפחת החברה החדשה של הדפוק הזה‬ ‫שלחה כדי לעקוב אחריו.‬
‫מהגרים מחורבנים!‬
‫מילים אחרונות?‬
‫תניחו לכלבה. זו לא אשמתה.‬
‫איזו כלבה, צ'אקי?‬
‫היא קשורה בחוץ.‬
‫קח את זה.‬
‫צ'ינו.‬
‫קדימה.‬ ‫-קח את זה, לעזאזל.‬
‫אנחנו צריכים שתוכיח‬ ‫את המחויבות שלך לפרויקט.‬
‫אני בכלל לא יודע מה הפרויקט.‬
‫לא משהו מטורף מדי.‬
‫אנחנו רוצים שאבא של החברה שלך…‬ ‫-הוא יודע מספיק, אידיוט.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫שנשלח את הצוות הסדיסטי‬ ‫לאימא ואבא ברחוב חאקארנדס 32?‬
‫מה שהם עשו לבן דוד שלך זה כלום בהשוואה ל…‬
‫זה מספיק.‬
‫מתברר שאתה קשוח אחרי הכול, יפיוף.‬
‫- אתה אחראי -‬
‫הלו?‬ ‫-העסקה הייתה 15, אבל צ'ינו הביא לי 87.‬
‫מי זה?‬ ‫-אל תתעסק איתי, מטומטם.‬
‫ככה לא עושים דברים.‬
‫תגיד לבוס שלך שאי אפשר‬ ‫לשנע כמות כזו בלי שהאינטרפול יעלה עלינו.‬
‫אני לא אעשה את זה.‬
‫חואן פבלו וילאלובוס?‬
‫אני יודע מה עשית!‬
‫אימת העולם.‬
‫המבט הריק של המתים.‬
‫אימת העולם.‬
‫המבט הריק של המתים. מבט שאילץ אותי…‬
‫אימת העולם.‬
‫המבט הריק של המתים.‬
‫מבט ש…‬
‫השאיר אותי חסר מילים ואילץ אותי לכתוב.‬
‫פעם מקסיקני, סיני ומוסלמי ישבו‬
‫בפגישה עם גנגסטרים מקסיקנים‬ ‫במחסן נטוש בברצלונה.‬
‫רק שהמוסלמי לא היה בדיוק מוסלמי.‬
‫הוא היה פקיסטני אתאיסט.‬
‫תהרוג אותה.‬
‫למען האמת,‬
‫אף אחד מהם לא ידע בדיוק איך העסק פועל.‬
‫המקסיקנים במיוחד לא הבינו כלום.‬
‫אתה צופה בפורנו, גבר?‬
‫בחייך, גבר.‬
‫שים אוזניות ותסגור את הדלת. הילדה פה.‬
‫כן.‬
‫דרך אגב, היא תישאר לכמה שבועות.‬ ‫אימה נאלצה לנסוע לארגנטינה בדחיפות.‬
‫"לא היינו צריכים לכתוב לאף אחד."‬
‫מה היא אמרה?‬ ‫-שירה, גבר.‬
‫"אין פה שתיקה.‬ ‫רק את המשפטים שאתה נמנע מלשמוע."‬
‫חואן פבלו וילאלובוס בונה ברומן שלו‬
‫עולם ייחודי‬ ‫שופע בדמויות נוגעות ללב וחריגות‬
‫שניצבות בפני סיטואציות‬ ‫משונות ומשעשעות ביותר.‬
‫באמצעות האודיסיאה של אדם נורמלי‬
‫שמוצא את עצמו‬ ‫מעורב בהרפתקאות מוזרות ביותר,‬
‫וילאלובוס מצא נימה וקצב משלו,‬
‫שאין שני להם בספרות המקסיקנית של ימינו.‬
‫הוא שואב צחוק מתוך אבסורדיות.‬ ‫ובכך הוא חושף את חוסר המשמעות שבעולם.‬
‫בהחלטה פה אחד,‬ ‫פרס הרומן הטוב ביותר של השנה‬
‫מוענק ליצירתו של הצעיר המבטיח הזה.‬
‫מחיאות כפיים לחואן פבלו וילאלובוס‬
‫ולרומן שלו,‬ ‫"אני לא מצפה ממישהו להאמין לי".‬
‫מר חורחה הרלדה יגיש את הפרס.‬
‫ברכותיי. ברשותך…‬
‫הסיטואציה קובעת את הכול.‬
‫אמנם הוא היוצר, אבל אי אפשר להתכחש לכך‬
‫שההיקף העצום של ההתרחשויות‬ ‫היווה מקור השראה גדול.‬
‫אנשים לא אוהבים לדבר סרה במתים,‬
‫אבל יש מתים שלא מפסיקים לעשות צרות.‬
‫בן דוד! חתיכת חרא.‬
‫תירה. פשוט תירה.‬
‫אני כותב בלי אשמה,‬ ‫בלי בושה, כשחרור, עם גירוד.‬
‫אני לא כותב כדי להתנצל.‬
‫אני כותב כי בסופו של דבר‬ ‫אני ציניקן שרק רוצה לכתוב רומן.‬
‫כמו אלה שאני אוהב לקרוא.‬
‫הסיבה היחידה שעוד לא קפצתי מהחלון‬
‫היא שאני צריך לסיים את הרומן הזה.‬
‫אני חייב להגיע עד הסוף.‬
‫ולמרות שאני מגזים קצת, הכול ברומן הוא אמת.‬
‫אני יכול להוכיח זאת.‬
‫אני לא מצפה ממישהו להאמין לי,‬ ‫ואני גם לא מתכוון לפנות למשטרה.‬
‫קדימה.‬
‫אתה בטוח שהוא היה איטלקי?‬
‫נראה לי.‬
‫איטלקים מזדיינים,‬ ‫הם רוצים לדפוק את הפרויקט שלנו.‬
‫כמה זמן אתה כבר עובד בשביל "הבוגר"?‬
‫הגעתי לברצלונה רק כדי להוציא דוקטורט.‬
‫כל מה שחסר לנו זה שהמשטרה הלאומית‬
‫תתייחס לעבריינים כסטודנטים‬ ‫ותעניק להם אישורי תושבות.‬
‫לא אופתע. הם כאלה מטומטמים.‬
‫נתראה בשבוע הבא.‬
‫שנה טובה.‬ ‫-שנה טובה, גרסיה.‬
‫תירגע.‬
‫אתה בין חברים.‬
‫אתה חושב שהיית כאן אם לא?‬
‫זין על האיטלקים האלה.‬
‫הם חושבים שברצלונה היא ביוב‬
‫שבו הם יכולים לזרוק‬ ‫את כל הבולשיט האנטי-ממסדי שלהם.‬
‫זה הוא.‬
‫שחררי את עצמך, אחותי.‬
‫מחואן פבלו ומהאירו המזוין.‬ ‫בואי הביתה. אנחנו נפנק אותך.‬
‫מה קורה, ניילסון?‬
‫רק רציתי לאחל לך שנה טובה.‬
‫אני בעבודה החדשה.‬
‫אתקשר אלייך אחר כך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫היי.‬ ‫-מה קורה?‬
‫אתם הולכים?‬ ‫-כן. אנחנו מאחרים.‬
‫ביי.‬
‫שנה טובה.‬ ‫-שנה טובה.‬
‫אלוהים אדירים! מה קרה לפרצוף שלך?‬
‫אני אלרגי לעשן.‬
‫הבנתי.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא רוצה להמעיט‬ ‫בערך של הקשר שלך עם לאיה, באמת.‬
‫אבל אתה מרגיש בנוח עם כל זה? אתה לא, נכון?‬
‫אין לי כוונה לחטט.‬
‫אבל יש מצב שאתה קטע חולף עבורה.‬
‫לאיה קרבונה מפקפקת בכל דבר, מנתחת כל דבר.‬
‫היא אפילו מפקפקת במה שהיא מפקפקת.‬
‫אתה פרויקט מזוין. אתה לא קולט, מותק?‬
‫טוב, מקסיקני?‬
‫אתה מרחף, מתוק.‬ ‫-סליחה.‬
‫אני צריך להתקשר למשפחתי בגוודלחרה.‬ ‫מייד אחזור.‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫אהבת את הכדורים?‬ ‫רוצה לפתוח את השנה החדשה בפיצוץ?‬
‫כן, תקשיב. יש לך כלב?‬
‫"כלב"? יש לי את הרגיל. איזה כלב?‬
‫לא, כלומר,‬
‫אני צריך וטרינר בדחיפות.‬
‫אחי, אל תגיד לי שהכלב שלך אכל כדור.‬
‫אתה מכיר מישהו?‬
‫זה יעלה לך. תביא כסף. זה חג, אז יקר עכשיו.‬
‫אמרתי לך שהם חזקים.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫כן?‬
‫צ'ינו, יש לך את מספר הטלפון של אחמד?‬
‫מה אם לכלבה יש שבב?‬
‫- אבא‬ ‫שיחת ווטסאפ וידאו -‬
‫בסדר.‬
‫ניצחת, עיר מחורבנת. אני עוזבת.‬
‫צועני ומורי נכנסים לבר.‬
‫הם מזמינים קפה מהמלצרית הספרדייה,‬
‫וכשהיא מסתובבת, הצועני אומר למורי,‬
‫"תקלוט את זה".‬ ‫הוא לוקח מאפה ומכניס לכיס שלו.‬
‫הצועני אומר, "זה כלום. צפה ולמד".‬ ‫הוא קורא למלצרית הספרדייה, "בואי הנה!"‬
‫"בואי הנה. אני אראה לך קסם."‬
‫היא לא אומרת כלום.‬
‫הצועני לוקח מאפה ואוכל אותו בביס אחת.‬
‫המלצרית שואלת, "איפה הקסם?"‬
‫הצועני אומר, "תסתכלי בכיס של המורי".‬
‫לא אומרים "מורי". צריך להגיד "מגרבי".‬
‫במקום שבאתי ממנו תמיד אמרו "מורי מזוין".‬
‫אתם לא מבינים כי אתם זרים.‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫וזה מנציח את הסטריאוטיפ‬
‫שהמגרבים ובני רומה הם גנבים.‬
‫"בני רומה"? מאיפה הבאת את האנשים האלה?‬
‫בכל אופן, זה משפיל.‬
‫אחי, זאת בסך הכול בדיחה דפוקה שהזכרתם לי.‬
‫אתם נראים כמו הכנה לבדיחה.‬
‫מקסיקני, מוסלמי וסיני.‬
‫אני לא מוסלמי. אני אתאיסט.‬ ‫והחלק הכי גרוע הוא שהמלצרית ספרדייה.‬
‫אתה רומז שמהגרים מגיעים לפה‬ ‫כדי לגנוב מהספרדים.‬
‫הנה הקוד של ה…‬ ‫-בוא נראה.‬
‫החיפוש יותיר עקבות?‬
‫אתה טיפש? תרשום את הקוד.‬
‫מה? למה?‬
‫את תיתני לשמוק הזה‬ ‫להשיג את מה שהוא רוצה? ואז מה?‬
‫ואוגו התחיל לחבב אותך.‬ ‫-אוגו?‬
‫בואי.‬
‫ולה.‬ ‫-גם אני אתגעגע אליכם, ג'ימי.‬
‫ג'וזפה סברדי?‬
‫תעודות, בבקשה.‬
‫מה?‬ ‫-תעודות, בבקשה.‬
‫לעזאזל.‬
‫בבקשה.‬
‫איזה שינוי.‬
‫תעודות.‬
‫שלי?‬ ‫-לא, של הבקבוק.‬
‫השארתי את שלי בבית.‬ ‫-מהיכן את?‬
‫את לא חייבת לענות.‬
‫אני ממקסיקו.‬ ‫-את גרה בברצלונה?‬
‫כן, אבל אני חוזרת למקסיקו בשבוע הבא.‬
‫את רשומה ברשויות?‬ ‫-כן, נראה לי.‬
‫באיזו כתובת?‬
‫רחוב ז'ול ורן מספר שתיים,‬ ‫אבל אני כבר לא גרה שם.‬
‫הנה, ג'וזפה.‬
‫אלה התאריך, השעה והמקום‬ ‫שבהם יתקיים השימוע שלך.‬
‫אני מציע לך להגיע.‬
‫אפילו לא אמרת לי במה מדובר.‬
‫אני יודע איך אתם עובדים.‬ ‫אתם חושבים שאני מפחד מכם?‬
‫זה תרגיל פשיסטי שנועד להרתיע…‬
‫קיבלנו דיווח על איום שבוצע ב-28 בדצמבר‬
‫בכתובת שהחברה שלך ציינה.‬
‫איפה את גרה עכשיו?‬
‫אל תעני. אני מכיר את החוק.‬
‫חוץ מזה, הייתי פה בערב ההוא.‬ ‫יש לי המון עדים.‬
‫סתום את הפה, או שניקח אותך איתנו.‬
‫עלינו לאמת את כתובתך הנוכחית.‬ ‫בואי איתנו, בבקשה.‬
‫רגע אחד, בבקשה. אני מודע לזכויות שלי.‬
‫ג'ימי, מה לעזאזל?‬ ‫בבקשה תגיד שלא עשית כלום לחואן פבלו.‬
‫עשיתי בסך הכול את מה שביקשת.‬ ‫מי לעזאזל מגיש תלונה על דחיפה?‬
‫באמת.‬
‫אני היחיד שעומד לצידך.‬ ‫אל תהפכי להיות נגדי.‬
‫ואת יודעת מה? הוא קנה את אותו מעיל!‬
‫והוא מכוער עם הפריחה הזאת על הפרצוף.‬ ‫אל תתחרטי על זה.‬
‫בטח שאני מתחרטת. עכשיו הסתבכתי.‬ ‫-קדימה.‬
‫חכה רגע.‬ ‫-אני לא יודעת מה עשית.‬
‫את מפחדת מהמשטרה עד כדי כך?‬
‫את קוראת לעצמך מקסיקנית?‬ ‫אתם לא ראויים לספאטה.‬
‫היית צריך לספר לי.‬ ‫-זה לא מוזר שהם מצאו אותי כאן?‬
‫רוצה שאצטרף?‬ ‫-לא.‬
‫אתם פשיסטים!‬ ‫אתם מטרידים את הידידה שלי כי היא לטינית.‬
‫שדדתם את הזהב של אמריקה,‬ ‫ועכשיו מתלוננים על ההגירה.‬
‫נאצים מזוינים. תראו אותם.‬
‫החפצים שלי נמצאים בחדר שלי.‬
‫מכאן.‬
‫תראי, בינתיים אין בעיה.‬
‫הדיון של ג'וזפה בבית המשפט יתקיים במרץ,‬ ‫ואז כבר תהיי במקסיקו.‬
‫אבל את עדיין צריכה להירשם בקונסוליה.‬
‫זה מתחיל בקנאה מטופשת,‬
‫ואז איזה אידיוט מאבד את זה‬ ‫ובסוף קורה אסון.‬
‫ראיתי את זה המון פעמים.‬
‫זה אמנם נשמע מטופש,‬ ‫אבל בסוף פונים למשטרה רק כשזה כבר מאוחר.‬
‫לא, זה לא העניין. זה…‬ ‫-תני לי את זה.‬
‫מה?‬ ‫-את הפתק.‬
‫אתן לך את המספר שלי.‬
‫לאיה?‬
‫זה השם שלי.‬
‫תודה.‬
‫מצאתי אותה.‬
‫שמה וירידיאנה.‬
‫היא רשומה על פראה קרבונה.‬
‫אלוהים. קרובת משפחה של לאיה.‬
‫מי זאת לאיה?‬
‫הבת של אוריול.‬ ‫-טוב, השבב מנוטרל.‬
‫אנחנו חייבים לספר ל"בוגר".‬ ‫-בשביל מה?‬
‫הוא אמר לספר רק אם זה דחוף.‬
‫צ'ינו, תתקשר ל"בוגר".‬
‫לא.‬ ‫-בחייך, צ'ינו.‬
‫עזבת ונתת לו לשמור את הכלבה.‬
‫אחמד צריך להתקשר אליו.‬ ‫-אני בכלל לא עובד בשביל "הבוגר".‬
‫אתה לא?‬ ‫-אני עובד בשביל הבוס של "הבוגר".‬
‫תתקשר אליו בעצמך.‬
‫אפשר רק להרים את האגודל, או להוריד אותה.‬
‫טוב? רק אחרי שאגיד "משלושה יוצא אחד".‬
‫מי שיצא מבין שלושתנו‬
‫צריך להתקשר ל"בוגר".‬
‫בואו נעשה ניסיון.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אחת, שתיים, שלוש. משלושה יוצא…‬
‫הלו?‬
‫מובן.‬
‫כן, אני יכול לעשות את זה.‬
‫אני אחשוב על משהו.‬
‫כן.‬
‫מי זה היה?‬ ‫-זה היה "הבוגר".‬
‫מה הוא אמר?‬
‫הוא ביקש ממני למצוא עוד מידע‬ ‫כדי ללחוץ יותר על אוריול.‬
‫הוא אמר שמוקדם מדי‬ ‫לשלוח לו אוזן או אצבע של הבחור שמת.‬
‫חוץ מזה, הוא יודע שהכלבה כאן.‬ ‫כדאי שתלכו. יש לי עבודה.‬
‫איבון ואני צריכים לנוח.‬
‫איבון?‬
‫"הבוגר" אמר לי לתת לה שם אחר.‬
‫אני יוצא.‬
‫היי, גבר.‬
‫לך, בבקשה.‬
‫- הם לא צריכים אותנו יותר,‬ ‫עכשיו יש להם את מה שהם רצו. -‬
‫- אם אני רוצה להציל את ולנטינה‬ ‫ולסיים את הרומן שלי, -‬
‫- אצטרך לדבר עם "הבוגר". -‬
‫מי זה?‬
‫זו הברונטית, אבא.‬ ‫-מה קורה?‬
‫היי. אני מחפשת את חואן פבלו.‬ ‫-תקשיב, אחי.‬
‫אלה שתי קופסאות. אל תשגע אותי עכשיו.‬
‫תגיד לו שאתן לו אחד בחינם.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, אלה. מה שלומך?‬
‫לא טוב. אימא שלי נסעה לארגנטינה,‬ ‫ואבא שלי לא יכול לטפל בי.‬
‫בחייך, תעשי לי טובה.‬ ‫היא כועסת שאני לא יכול להישאר איתה.‬
‫ראית את חואן פבלו?‬
‫לא, הוא בטח עם לאיה. התקשרת אליו?‬
‫הברונטית יכולה להשגיח עליי.‬
‫תפסיקי. יש לך שמרטפית. מה אגיד לפילאר?‬
‫אני שונאת את פילאר. היא טיפשה.‬ ‫אני רוצה שהברונטית תשגיח עליי.‬
‫תקשיבי, ולה.‬
‫תוכלי להשגיח עליה היום?‬ ‫אני יכול לשלם לך שבעה אירו לשעה.‬
‫קשה איתה מאז שאימא שלה עזבה.‬ ‫אפילו השמרטפית לא סובלת אותה.‬
‫אבל איתך זה שונה.‬
‫יהיה מוזר אם אהיה פה כשחואן פבלו יחזור.‬
‫את לא תפגשי את חואן פבלו.‬ ‫הוא רוח רפאים. הוא בקושי גר פה.‬
‫אני אחזור קודם.‬
‫תלכו לפארק, תחזרו, תעבירו זמן ביחד,‬ ‫תעשי לה מקלחת, ואז כבר אחזור.‬
‫מה את אומרת? עשרה אירו.‬
‫לשעה. סגרנו?‬
‫זה קשור למה שקרה אז? את רוצה שאתנצל?‬
‫זה הכול? טוב, אני מצטער, ולנטינה.‬ ‫פישלתי. בבקשה.‬
‫בחייך, בואי נפתח דף חדש.‬ ‫חוץ מזה, את יכולה לקחת את זה כמחמאה.‬
‫לא, פקונדו. אל תחמיר את המצב.‬
‫האמת שאני צריכה את הכסף.‬
‫אני אשאר.‬
‫צ'רלי, אל תדאג. אני אגיע בעוד 15 דקות.‬
‫אתה חייב לי טובה ענקית.‬
‫תיכנסי.‬
‫- ולנטינה‬ ‫אני עוזבת -‬
‫- אני חוזרת למקסיקו‬ ‫אני רוצה שניפגש, אנחנו צריכים לדבר. -‬
‫- זה לטובה, -‬
‫- תעדכני אותי אם את צריכה‬ ‫שאשנה את הטיסה שלך. -‬
‫- אני יכול לעשות את זה,‬ ‫או שאעביר לך כסף. -‬
‫הם מצאו את הבחור האיטלקי.‬ ‫נחש עם מי הוא היה?‬
‫לא היית צריך להיפרד מוולנטינה.‬
‫הבלש היה דוד של לאיה.‬
‫אתה חושב שאני טיפש מספיק‬ ‫כדי לגרום לאידיוט להרוג אידיוט אחר‬
‫מבלי לדעת מיהו?‬
‫לא, אבל אמרת שהמשפחה שכרה אותו…‬
‫אמרתי לך שהמשפחה שלחה אותו,‬
‫לא שהם שכרו אותו.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫בורגנות אירופאית מזוינת.‬
‫שתי מכות חשמל בביצים שלו, והוא סיפר הכול.‬
‫הוא חשב שרצית להשתמש בלאיה‬ ‫כדי לקבל תושבות.‬
‫מה אם המשפחה תדווח שהוא נעדר?‬
‫בשביל מי אתה חושב שאתה עובד, טמבל?‬
‫יש לנו את הטלפון הנייד שלו.‬ ‫אנחנו שולחים הודעות למשפחתו.‬
‫לא היית צריך להיפרד מוולנטינה.‬
‫אמרתי לך.‬
‫לא רציתי שזה יגיע לזה.‬
‫אני מחבב את ולנטינה.‬
‫אני אוהב אנשים שמגיעים מכלום.‬
‫אבל אין דרך אחרת.‬
‫לא היית צריך לתת לה ללכת. אמרתי לך.‬
‫"…אעביר לך כסף".‬ ‫בוא נראה אותך מולי, אידיוט.‬
‫אלה!‬
‫אלה! בואי הנה.‬ ‫-מה?‬
‫אסור לך לזרוק עליהם חול.‬ ‫זה ייכנס להם לעיניים.‬
‫הם התחילו.‬ ‫-שאתקשר לפילאר?‬
‫לא.‬ ‫-אז תתנצלי ואז נלך.‬
‫בואי פשוט נלך.‬
‫טמבלים!‬
‫היי.‬ ‫-מה?‬
‫בזמן שמי הוורדים מתייבשים,‬
‫הרולר‬‫.‬
‫אני אוהבת לגלגל אותו על המקומות‬ ‫שאני מעבירה עליהם את אבן הגוואשה.‬
‫- אבא‬ ‫שיחה נכנסת -‬
‫תמיד כלפי חוץ.‬
‫זו אחת השאלות האהובות עליי…‬
‫אלה!‬
‫אלה, האמבטיה כמעט מוכנה.‬
‫תראי לי. אני חייבת לענות.‬
‫היי, אבא!‬
‫טוב, אני משגיחה על בת של חבר.‬
‫אני חושבת שכן.‬ ‫אתקשר לחברת התעופה ואחזור אליך, בסדר?‬
‫טוב, אבא. ביי!‬
‫אלה?‬
‫אלה, מה את עושה?‬ ‫-ברוכים הבאים לאארומקסיקו.‬
‫כדי לדבר עם נציג, יש להקיש אחת.‬
‫לדבר עם נציג.‬
‫אארומקסיקו, שלום. שמי מרגריטה.‬ ‫איך אוכל לעזור?‬
‫שלום, מרגריטה.‬
‫אני ברשימת המתנה‬ ‫לטיסה מברצלונה למקסיקו ביום חמישי.‬
‫רציתי לדעת אם יש מקום, או ש…‬ ‫-יש לך קוד הזמנה?‬
‫כן, רגע אחד.‬ ‫-אבא לקח את הטאבלט.‬
‫אני רוצה להמשיך לצפות בסרטון!‬
‫אלה, אני אסיים את השיחה,‬ ‫ואז תוכלי להשתמש בטלפון שלי.‬
‫הקוד הוא אל, אף, פי, פי, שבע, אחת.‬
‫תמתיני בבקשה.‬ ‫-אלה!‬
‫הטיסה היא ביום חמישי, ה-11 בינואר, נכון?‬
‫כן, אפשר גם מוקדם יותר, תלוי במחיר.‬
‫תכניסי את הקוד.‬ ‫-זה החדר של חואן פבלו.‬
‫תכניסי את הקוד.‬ ‫-אסור לך להיכנס לפה. בואי.‬
‫תכניסי את הקוד,‬ ‫או שאגיד לאבא שלי שהרבצת לי!‬
‫לא הרבצתי לך, אלה!‬
‫רק שנייה, בבקשה.‬
‫קדימה, צאי מכאן.‬
‫אסור לך להיכנס למקומות שאינם שלך, אלה!‬
‫מרגריטה, אני עדיין כאן.‬ ‫תוכלי לשריין לי מקום?‬
‫לא, לצערי לא. אוכל לעזור לך עם עוד משהו?‬
‫לא, תודה, מרגריטה.‬
‫תודה שהתקשרת לאארומקסיקו…‬ ‫-לעזאזל.‬
‫לעזאזל. זה לא אמיתי.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה קורה, בן דוד?‬ ‫תגיד לי שלא קיבלת את הסרטון הזה.‬
‫מה זה?‬ ‫-אני לא יודעת. זה התחיל מעצמו.‬
‫מה עשית?‬ ‫-כלום!‬
‫היה כאן קישור, ולחצתי עליו.‬
‫נתראה מחר.‬
‫תפגוש את שותפיי לפרויקט, והכול יהיה נהדר.‬
‫אני פשוט…‬ ‫-מה?‬
‫מתזמן לשלוח את זה מאוחר יותר‬ ‫רק למקרה שהחארות האלה יהרגו אותי.‬
‫תשאירי את זה! אני אוהבת איך שהוא מדבר.‬
‫אלה, בואי נעשה אמבטיה,‬ ‫ואז נעשה כל מה שתרצי.‬
‫נוכל להתאפר, טוב?‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל רק עשר דקות, ואז את תאפרי אותי.‬
‫כן, אני מבטיחה.‬
‫איך הם הרגו אותי?‬ ‫מההיכרות שלי איתם, בטח דרסו אותי, נכון?‬
‫ככה המניאקים האלה תמיד עושים את זה.‬
‫חואן פבלו, זאת ולנטינה. תתקשר אליי, בבקשה.‬
‫ראיתי סרטון שבן דודך שמת שלח לך.‬
‫אני בדירה שלך. אני לא מבינה. תתקשר אליי.‬
‫חואן פבלו!‬ ‫-ולה!‬
‫איפה את? תקשיבי לי.‬ ‫-אני בדירה שלך.‬
‫מה הקטע עם הסרטון שבן דודך שלח לך?‬
‫חואן פבלו?‬
‫חואן פבלו, מה קורה?‬
‫חואן פבלו?‬
‫כן?‬
‫סליחה, צלצלתי בפעמון הלא נכון.‬ ‫-בסדר.‬
‫ולה.‬
‫תישארי במקומך ואל תפתחי את הדלת.‬ ‫תעשי כדבריי.‬
‫אני בדרך. אני אסביר הכול.‬
‫ולה. תישארי במקומך ואל תפתחי את הדלת.‬
‫תעשי כדבריי. אני בדרך. אני אסביר הכול.‬
‫אני שולח את האימייל המתוזמן‬
‫כי אני זהיר,‬ ‫וחובה להיות בעניינים, חואנפיס.‬
‫צריך לקחת בחשבון את כל המשתנים המזוינים.‬
‫אם המניאקים האלה הרגו אותי,‬ ‫אסור לתת להם לחמוק ללא עונש.‬
‫אז תקשיב היטב לכל מה שאני הולך להגיד לך.‬
‫תראה, לפני כשנתיים,‬
‫פגשתי שתי בחורות קטלניות בקנקון.‬
‫האמת שרציתי לזיין אחת מהן, אבל נחש מה?‬
‫התברר שהיא לסבית.‬
‫האינסטינקט שלי אמר לי‬ ‫להתייחס אליהם כמו שצריך.‬
‫אז התחלתי לחקור,‬
‫וגיליתי שלאחת מהן קוראים לאיה,‬ ‫לאיה קרבונה.‬
‫היא בתו של פוליטיקאי קטלני חשוב ביותר.‬
‫אף אחד בקטלוניה לא מעז להפליץ‬ ‫בלי לקבל רשות מהשמוק הזה.‬
‫לעזאזל, בן דוד.‬ ‫תגיד לי שלא קיבלת את הסרטון הזה.‬
‫אבל אתה יודע מה? אני מרגיש את זה.‬
‫אני מרגיש ש"הבוגר" המזדיין הזה‬ ‫רוצה להרוג אותי.‬
‫הוא רוצה להרוג אותי‬ ‫בגלל פרויקט שהתקדם באיטיות.‬
‫הוא היה איטי,‬ ‫אבל בקושי היינו בשלב הסטארט-אפ. נו, באמת.‬
‫אם החארות האלה‬ ‫מנסים לתפוס גם אותך, כדאי שתקשיב.‬
‫אל תחשוב אפילו ללכת למשטרה,‬ ‫כי המנוולים האלה שולטים גם בהם.‬
‫לא, המפתח כאן הוא בחור שנקרא צ'אקי.‬
‫צ'אקי, אחי.‬
‫תפגוש אותו מחר. הוא בחור טוב.‬
‫האינסטינקט שלי גם אומר לי‬
‫שנמאס לו מ"הבוגר" המניאק הזה,‬ ‫ושהוא רוצה להפיל אותו.‬
‫אז תדבר עם צ'אקי.‬
‫תשכנע אותו. תשתף פעולה איתו‬ ‫בתוכנית להפיל את "הבוגר".‬
‫תקשיב לי, בן דוד.‬
‫תקשיב לי, מניאק.‬
‫אסור לתת להם לחמוק…‬
‫הלו?‬ ‫-אתה יודע לרוץ.‬
‫לא ציפיתי לזה מתולעת ספרים.‬
‫אני רוצה שנדון בחזרה של ולנטינה למקסיקו.‬ ‫-שוב אתה עם הבדיחות שלך.‬
‫אני רציני. אני מגיע.‬
‫תגיד לצ'ינו לא לפגוע בי, בסדר?‬ ‫-טוב, תגיע.‬
‫אבל כדאי שזה יהיה שווה את זה.‬
‫כן.‬
‫נוכל לדבר בפרטיות?‬
‫בוא אחריי.‬
‫אחמד וצ'אקי רוצים לדפוק אותך.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אחמד הרי בקשר עם הבוס הגדול, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-הוא לא?‬
‫אז מה שבאתי לומר לא הגיוני.‬
‫סליחה.‬
‫הוא עובד בשביל מקורב לאנשים בצמרת.‬
‫הוא מספק שירות, אפשר לומר.‬
‫תגיד לי מה רצית לספר.‬
‫אחמד חושב שצ'אקי מתאים יותר.‬
‫ושעדיף לעבוד איתו ישירות.‬
‫נראה שהוא אמר את זה לבכיר, והם סיכמו.‬
‫למה אתה מספר לי את זה?‬
‫אתה מצפה שאאמין לזה?‬
‫הם אומרים שאתה אלים מדי.‬
‫שאתה כל הזמן מסכן את הארגון.‬
‫המזדיינים האלה.‬
‫אני רוצה שנעשה עסקה.‬
‫ויסנטה?‬
‫מה דעתך, ויסנטה?‬
‫צ'אקי המזדיין הזה רוצה לחסל אותי.‬
‫ערב טוב!‬
‫היי.‬
‫איך הולך?‬
‫איך הילדה?‬ ‫-היא בסדר.‬
‫היא ישנה.‬
‫היא רצתה לחכות, אבל אמרתי לה שתחזור מאוחר.‬
‫יופי.‬
‫בסדר.‬
‫מה דעתך על בירה? עליי.‬ ‫לא אוריד את זה מהשכר שלך.‬
‫לא, תודה.‬
‫פקונדו, אני נשארת כאן‬ ‫עד שחואן פבלו יחזור הביתה.‬
‫לא, בחייך.‬
‫לא, באמת.‬
‫אני מודה לך שנשארת עם אלה היום,‬ ‫אבל אני לא רוצה בעיות עם חואנפי.‬
‫אל תדאג.‬
‫אעזור לך עם אלה מחר.‬
‫את נבונה.‬
‫בסדר.‬
‫אם הוא יעשה עניין,‬ ‫אגיד לו שלא השארת לי ברירה.‬
‫ואת תישארי עם אלה מחר במשך כל היום.‬
‫בסדר.‬
‫- תזה -‬
‫- קריאה - מחקר - הערות - רעיונות לרומן -‬
‫- רעיונות לרומן -‬
‫- אלמ"מ - משאבים -‬
‫- אלמ"מ -‬
‫- המקסיקנים יורים. -‬
‫- צ'אקי יורה. -‬
‫היי, לאיה. זאת ולנטינה.‬ ‫נתת לי את המספר שלך. את זוכרת?‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫זה מה שהאקס שלך כתב? זה נראה כמו רומן.‬
‫כן, זה רומן, אבל הוא אוטוביוגרפי.‬
‫הוא מספר את האמת,‬ ‫למרות שהוא משתמש בסיפורת.‬
‫איך את יודעת? נפרדתם לפני הרבה זמן.‬
‫כן, אבל חואן פבלו התנהג מוזר עוד לפני כן.‬
‫הוא ניסה למנוע ממני לטוס איתו לברצלונה.‬
‫הוא זרק אותי‬ ‫ואז לקח אותי בחזרה, כמו ברומן.‬
‫עכשיו ברור לי שהם אמרו לו.‬
‫בואי כבר! אנחנו צריכים ללכת!‬
‫אלה, יש לנו 15 דקות. חכי רגע.‬
‫את חייבת להודות שהרעיון שארגון פשע‬ ‫מנהל את חיי האהבה של האקס שלך הוא מגוחך.‬
‫הכול היה חלק מתוכנית.‬
‫תראי, הכול נמצא פה, ברצינות.‬
‫תקראי את זה. זה מתאר מתי הוא פנה למשטרה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-תראי את זה.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-את מזהה אותו?‬
‫הוא אבא של לאיה.‬ ‫-בטח שאני מכירה אותו.‬
‫כולם מכירים אותו.‬ ‫הוא מפורסם. דמות ציבורית.‬
‫את יכולה לעזור לי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני לא מתמצאת בספרות,‬ ‫אבל זה נראה כמו שילוב של אמת ושקר.‬
‫אם חצי ממה שהאקס שלך כתב הוא אמיתי,‬ ‫זה יהיה נפיץ במיוחד.‬
‫על מה אנחנו מדברים?‬
‫קנוניה של ברוני סמים מקסיקנים‬ ‫להלבנת כסף בקטלוניה?‬
‫דרך אוריול קרבונה? דרך המפלגה?‬
‫תחת חסותה של המשטרה? בחייך!‬
‫בבקשה תעזרי לי למצוא את חואן פבלו.‬
‫אני עדיין לא יכולה להפעיל את הפרוטוקול.‬
‫אני אפקח עין.‬
‫בסדר.‬ ‫-בינתיים אקרא את זה.‬
‫אלה, בואי נלך.‬
‫היו לי סיוטים אמש.‬
‫חלמתי שוולה חוזרת,‬ ‫ושהם הכריחו גם אותה לרדת מהמטוס.‬
‫התעוררתי, וצ'ינו לקח אותי‬ ‫לפגוש שוטר בשם ריקר כדי לזהות את האיטלקי.‬
‫חולצה חתומה של אספניול‬ ‫הייתה תלויה על קיר המשרד.‬
‫לעזאזל.‬
‫ולנטינה!‬
‫כל הזמן חשבתי על הפועל "נעלמה".‬
‫כשסיפרו לי שלא "הופעת",‬
‫חשבתי על תעלול קסמים.‬
‫קוסם שמעלים משהו‬
‫וגורם לו להופיע שוב.‬
‫אבל את לא מופיעה שוב.‬
‫שלום, בני.‬
‫אימא שלך עדיין לא איבדה תקווה‬ ‫שאתה מקבל את ההודעות שלי.‬
‫ומסיבה כלשהי שאימך לא מסוגלת להבין אותה,‬
‫לא שמענו ממך.‬
‫אולי הלכת ללמד בבוטסואנה עם ולנטינה.‬ ‫אני לא יודעת.‬
‫טוב, אימא שלך רצתה להגיד לך שהיא בברצלונה.‬
‫כן, הוזמנתי לכנס עבור קרובי נעדרים.‬
‫הרופא של אבא שלך לא אישר לו לטוס,‬ ‫אז אימא שלך באה לבד.‬
‫נחש מה, בני?‬
‫אימא שלך פגשה את לאיה.‬
‫אבל לזמן קצר.‬
‫היא מהממת. כל כך אלגנטית ומנומסת.‬
‫היא התנצלה שהביאה את עורך הדין שלה,‬
‫אבל אביה התעקש למקרה שהוא יוכל לעזור.‬
‫בכל אופן, בני,‬
‫אימא שלך מסתובבת בעיר היפהפייה הזאת,‬
‫בתקווה‬
‫שאולי תופיע בכל רגע.‬
‫כי לא ייתכן שלא תשלים את הסיפור שלך.‬
‫סיפורים זקוקים לסוף.‬
‫סוף שמח או סוף עצוב,‬
‫אבל סוף.‬
‫תקשיבי לי!‬ ‫-מה?‬
‫הכרתי את ולנטינה.‬
‫מפקד המשטרה ואביה של לאיה קרבונה‬
‫מעורבים ברציחות‬ ‫של חואן פבלו, ולנטינה והילדה.‬
‫לא נכון. דיברתי עם מר ריקר ועם השר קרבונה.‬
‫הם עובדים קשה כדי למצוא אותם.‬ ‫-הם הרוצחים!‬
‫וגם ארגון פשע מקסיקני.‬
‫הם לא מצאו שום גופות.‬
‫הם העלימו אותן. זה אותו הדבר.‬
‫גברתי, הייתי שוטרת.‬
‫הם פיטרו אותי כי ניסיתי לחשוף את האמת.‬
‫הם ניסו להשתיק אותי.‬
‫יודעת מה הם עשו לג'ימי, הידיד של ולנטינה?‬
‫לא מכירה אותו.‬ ‫-הרגו אותו!‬
‫וטענו שמדובר במנת יתר.‬
‫והכול קשור למותו של לורנסו.‬ ‫הכול כאן, כפי שנכתב על ידי בנך.‬
‫אם את לא מאמינה לי, לפחות תאמיני לו…‬
‫למרות השם שהוא בחר.‬
‫אני לא מתכוונת לקרוא את זה. תניחי לי.‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬