Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
„Bio je kraj '90-ih.
Nismo imali ni 16 godina,
a moj bratić Lorenzo već je bio poprilično lud,
kako je mama govorila.
Trebali smo gledati akcijski film u kinu.
Tek sam se bio doselio u Guadalajaru iz Los Altosa,
a moj je bratić doveo dva prijatelja da nas upozna i da razgovaramo o poslu.”
Teren za golf, bratiću. Na zemlji punca prijateljeva brata.
Predstavit ćemo projekt Klubu poduzetnika.
Jedini je problem voda.
Ali imamo vezu, nećaka direktora vodoopskrbe Jalisca.
On će dobiti svoj dio kolača kad nađemo investitora s ostatkom novca.
Idemo na film ili ne?
Ne. Imam bolju ideju.
Ajme, to! Koliko sperme!
- Španjolci tako čudno govore. - „Koliko sperme, stari!”
Dobro, blesani. Pet minuta po glavi, a ostali čekaju u drugoj sobi.
- Dobro? - Čekaj da izaberemo isječke.
Kuća je moja, ja sam prvi.
- Uđi. - Bok.
Bok, dobro jutro.
Ima li koga?
Bok!
Došao sam popraviti luster.
- Bok. - Bok.
- Dođite. - Može.
Imaš predivan kurac.
Dođi.
To.
Nitko mi neće vjerovati.
Vale!
- Što? - Idemo u Barcelonu.
- Što? - Dobio sam stipendiju!
- Ozbiljno? - Da!
- Ozbiljno? - Najozbiljnije!
Čestitam!
PRIJE ODLASKA U BARCELONU
OTIŠAO SAM U GUADALAJARU POZDRAVITI SE S RODITELJIMA.
KAD SU DOŠLI PO MENE, MAMA JE…
- Pazi. - Da, vidim.
- Jesi platio parking? - Plaća se na izlazu.
- Čemu onda služe oni automati? - Tata, ako želiš, ja ću platiti.
Bez brige, sine.
Možeš platiti na automatu ili na izlazu,
a automati ne vraćaju sitniš.
Kako je Vale?
- Dobro, tata. Odlično. - Super.
Ostala je zaključati kuću i ostalo, ali šalje vam puno pozdrava.
- Zagrli je u naše ime. - Može.
Inače, znaš tko je još ovdje?
Kći moje prijateljice Lourdes.
Školuje se za glavnu kuharicu. Zove se Paola.
Rekli smo da ćemo vas povezati.
Sine, ne znam zašto,
ali imam osjećaj da se nećeš vratiti.
- Daj, mama. - Ne, stvarno. I nadam se da je tako.
Voljela bih da ostaneš i ondje si urediš život.
Voljela bih da dobiješ odličan posao na sveučilištu.
Da postaneš profesor. Zamisli!
- Da, to bi bilo dobro. - Odlično.
Vidjet ćemo.
- Kupaonica je u funkciji? - Navodno.
Zvala sam vodoinstalatera kojeg mi je preporučio brat.
Jer znaš kakav je tvoj tata.
Neki drugi ga je pokušao oderati. Rekao je da treba mijenjati hrpu cijevi.
Uglavnom, to nije istina.
U drugoj je bolji pritisak. Otuširaj se ondje.
Može, mama. Hvala.
Ništa. Idem napraviti salatu.
- Dobro. - I naručit ću sokove.
Odmah dođem.
Bok, draga. Stigao sam.
Raspakiravam se kod svojih. Pokupili su me na kolodvoru.
Stalno se ljube. Bez prestanka.
Obećaj da nikad nećemo biti takvi.
Javim se poslije. Volim te.
Mogu zamisliti, dragi.
Ja idem na enchilade s tatom i Nayeli.
Čujemo se poslije, može? Volim te.
Juanpa, sine. Tu si.
Lorenzo je. Nije mogao doći, ali želi te čuti prije nego što odeš.
Ne odgovaraš mu na poruke.
Pa, dobro.
Hvala.
- Bok, bratiću. - Kako si, blesane?
Moram ti predstaviti svoj projekt. Upoznat ću te sa svojim suradnicima.
- Kad si sutra slobodan? - Ne znam hoću li moći.
Ne budi šupak, Junapis. Mi smo obitelj.
Neće trajati dulje od pola sata.
- Zašto ne dođeš? Svi smo ovdje. - Nema jebene šanse.
Jesmo obitelj, ali te su večere živa dosada.
Sutra kupujem knjigu, idem u banku…
Pola sata, stari! Nećeš požaliti.
Stipendija ti ondje neće puno pomoći.
Život u Europi je skup.
Zdravo, može pitanje?
Imate li Upute za život u Meksiku?
Ovu koju imate u ruci?
Da, ali tražim jeftinije izdanje
da mogu podcrtavati i…
Ne, imamo samo ovu.
Dobro. Hvala.
Hej. Ti si bratić svog glupog bratića?
- Ne. - Nemoj me zajebavati.
Jesi. Vidi.
Idemo.
- Kamo? - K tvom glupom bratiću.
Moram ovo platiti.
Hajde.
- Dobar dan. - Zdravo.
Hajde.
On je tvoj bratić?
Rekao nam je da ideš u Barcelonu na magisterij. Istina?
Odgovori, majmune.
Jedan nikako da začepi, a drugom maca popapala jezik.
Prije mačkica.
Da, doktorirat ću.
Uglavnom,
zašto je vezan?
Ovaj nam je šupak izgubio hrpu novca.
Kaže da vas dvojica imate projekt za nas.
Je li to istina?
Je li prerano da napravim nered?
Ne, Chucky. Nije prerano.
Sve treba otpočetka biti jasno.
Javi mi kad sve obaviš.
José!
Na razglasu sam?
Da. Da prebacim na video?
Ne treba. Samo približi mobitel.
Juan Pablo.
Odgovori mu.
Da?
Htjeli smo ti pokazati da se ne zajebavamo, dobro?
Usput, kako je Valentina?
Tko je to?
Ja sam Magistar.
Bratić nam je rekao za magisterij. Gdje?
U Barceloni.
Na kojem sveučilištu, pizdo?
- Pompeu. - Što pišeš?
Doktorat o ograničenjima humora u hispanoameričkoj književnosti 20. st.
Što?
O ograničenjima humora u hispanoameričkoj književnosti 20. st.
Čuo sam, ali koji to kurac znači?
Ukratko, čemu je u redu smijati se.
Recimo, smijemo li zbijati šale o ubojstvu tvog bratića?
- Da, recimo. - I, što misliš?
- Pa, ovisi. - O čemu?
O pripovjedaču.
Da moj bratić priča taj vic…
Daj odjebi.
Mrtvi ne pričaju viceve. Slušaj, šupčino.
Otiđi u Barcelonu sa svojom curom, idi na sveučilište i čekaj moje upute.
Nema glupiranja, jasno?
- Nemoj se javiti ako je Valentina. - To nije moj mobitel.
Moj je. Izvadi ga iz torbice.
- Tata je. - Javi se.
- Bok, tata. - Stavi na razglas. Vidi, pritisneš ovdje.
- Halo? - Bok, dragi.
- Da? - Što je bilo?
Shrvani su. Nikad nisam vidio brata takvog.
To je najveća bol na svijetu.
Potpuno neprirodno.
Djeca zakopavaju roditelje, a ne obrnuto.
Jesu li još što saznali?
Toliko je loše da me nisu pustili ni kao liječnika.
Kažu da rekonstrukcija nije moguća.
Lijes će morati biti zatvoren.
Bože, strašno. Ne razumijem.
Kako mu je, zaboga, kotač kamiona prešao preko glave?
Ne znam. Možda ga je prvo udario drugi auto.
Ne znam. Iskreno, nisam ni htio pitati.
Oprosti,
ali je li možda skočio?
Zašto to pitaš?
Ne, brat kaže da se Lorenzo jako veselio
novom, obećavajućem projektu.
Uglavnom, sine!
Da, tata?
Htio sam ti zaželjeti sretan put. Zabavi se, uživaj!
Da, tata. Hvala.
Hej, rekao sam stricu i strini da te mama vozi u zračnu luku.
Pokušaj ih nazvati ili im bar poslati poruku.
Pozor, putnici.
Zbog kašnjenja moramo pričekati na pisti.
Hvala vam na strpljenju. Kompaniji su ovdje vezane ruke.
Juan Pablo Villalobos?
- Da? - Dođite, molim vas.
- Nešto nije u redu? - Ne znam. Tražili su da vas iskrcamo.
- Ne, moram ići u… - Mičite ga!
Dajte, zbog njega kasnimo!
Za vas.
- Halo? - Gdje ti je cura, stari?
- Tko je to? - Vicente.
- Tko? - Chucky, majmune. Gdje je Valentina?
Pa,
ona ne ide.
Prekinuli smo.
Zaštitit ćeš nju i ljude do kojih ti je stalo
samo ako učiniš sve što ti kažemo, jebemti.
Promijeni let, otiđi po nju i ukrcaj je u avion.
Ali mislim da neće htjeti. Bio sam baš okrutan.
Moji će prijatelji biti okrutniji ako je ne ukrcaš u avion.
Joj, seko.
Ne znam hoću li ikad zaboraviti grozote koje mi je Juan Pablo izgovorio.
Što je najgore, pravi se da ništa nije bilo.
Čuj, baš se jadno ponio, ali trebala bi prijeći preko toga i…
Hej, stari.
Obriši tanjure prije nego što ih spremiš.
- Može. Naravno. - U redu?
I sutra dolazi Ale. Mama će je dovesti.
- Super. - Da, upoznat ćete je.
- Lijepo. - Da. Laku noć.
- Laku noć. - Poslije ugasi svjetlo.
- Može. - Struja je jako skupa.
ROBERTO BOLAÑO DIVLJI DETEKTIVI
„Katkad zamišljam da je svađa bila san.
Katkad me nasmije. Katkad ne.
Jednog dana policija će uhvatiti Belana i Limu,
ali nas nikad neće naći.
Joj, Lupe,
jako te volim, ali stvarno si pogriješila.”
Istražujem privatne dnevnike
argentinskih i urugvajskih spisateljica koje su počinile samoubojstvo.
Zanima me identitet kao prijestup ili poricanje,
kao i, recimo, manifestacija želje za moći.
Zanimljivo.
Nastavimo.
Bok, ja sam Nina. Iz Čilea sam. Imam 27 godina.
Tema je mog projekta prisvajanje političke nekorektnosti
u najreakcionarnijim, navodno libertarijanskim diskursima
koji brane ideju
da nema veze gdje humor nastaje,
iako je upravo u tome problem.
Istražujem teme hijerarhije i vlasništva,
kao i promjene odozgo i odozgo te iznutra i izvana.
PRIJEDLOG DOKTORSKOG RADA JUANA PABLA VILLALOBOSA
NOVI DOKUMENT
DOSAD NISAM MOGAO NAPISATI ROMAN
JER MI SE NIJE DOGODILO NIŠTA ŠTO BI BILO VRIJEDNO NAPISATI
Bok, Vale.
Ova izložba izgleda fora, zar ne?
ČUDOVIŠTA JOAN FONTCUBERTA
Dođem po tebe ako ti se ide.
Dobro, čekam te.
Vale, ako želiš, pojedi si tost s karameliziranim mlijekom.
Što radiš, dušo?
Vidi, tata. Nacrtala sam je.
- Koga? Vale? - Da.
A zašto si je nacrtala crnu? Vale nije crna.
To je najbliža boja koju imam.
Prestani se zezati. Lijepo je nacrtaj.
Ona je brineta. Vidi kako lijepu kosu ima.
Uzmi.
„A samoća je kad nešto ne možeš reći.
I sivo pristanište i crvene kuće.”
Majka ju je naučila gluposti.
Želiš tost?
Magistar želi razgovarati.
Ne mogu. Imam planove.
Hej, koliko još?
Imam planove.
Netko me čeka.
Kakav je stan?
Preskup je za naš budžet.
Jedi manje tapasa, pizdo.
Kinez kaže da u tu četvrt policija dolazi samo kad umre starac.
Uglavnom, budi strpljiv i čekaj upute.
Sine, pogreb tvog bratića bio je jako tužan, užasan.
Došla je njegova djevojka iz Cozumela. Carla ili Karina, ne sjećam se.
Došla je s prijateljima. Svi su niski, glupavi i imaju mala stopala,
kao da su za penjanje na piramide.
Izgledali su kao da će na pogrebu početi prodavati viseće ležaljke.
A stričevi kolege poslali su vijenac od ružičastih karanfila.
Mislili su da je tvoj bratić žena.
Onda su okrivili tajnicu.
Jadna je cijelu noć plakala u kutu.
Tvoj je stric uzrujan, pa mu je tata morao propisati sedative,
one jake koje drže u sefovima
da ih ovisnici ne bi krali…
Vale.
Ovo bi se svidjelo Juanu Pablu.
Otišla sam misleći da će mi dobro doći nešto normalno.
Ali, čovječe!
I živimo u jako otmjenoj četvrti.
Postoje jeftinije opcije, ali Juan Pablo je inzistirao.
Ne prepoznajem ga.
Kao da je u kovčegu ponio predrasude svoje obitelji.
Znaš što mi se neki dan dogodilo u supermarketu?
Oprosti, djevojko. Dodaj mi veliku staklenku soka od rajčice.
- Ovu? - Da, hvala.
Izvolite.
Pomozi mi i s mlijekom. Preteško mi je.
Onda me pogledala i rekla…
Joj, oprosti. Mislila sam da ovdje radiš.
Ali jako si lijepa.
Ne mogu shvatiti ovaj grad.
Ne mogu se naviknuti.
Možda je to zato što se grozno osjećam, ali ovdje kao da nema žurbe.
Kao da privlači izgubljene ljude.
Polako se predajem neaktivnosti.
Kao da mi je netko rekao da ovako bar ne može biti gore.
OKUPACIJA
Upoznala sam Talijana.
Mrzovoljan je, ali smiješan. Jimi.
Hej, pusti tu curu na miru. Nemoj je gnjaviti. Dođi.
- Kako se zoveš? - Zove se Ugo.
Iz Napulja je, a ovdje živi sa psom.
- Ja sam iz Meksika. - Iz Meksika? Što radiš ovdje?
Počeli smo razgovarati i, iskreno, osjećala sam se manje jadno.
DA SMJEŠTAJU - VIŠE OD 1000 DOMOVA
Ovdje bar možeš piti na ulici, seko.
Misliš da mu ne možeš oprostiti? Slušaj svoje tijelo.
Nisi ti kriva što ti tijelo govori da ga mrziš.
Vidi koga sam srela!
Bok, Vale.
Čini se da je Juan Pablo dobio poruku.
Moji kolege.
Idemo na piće.
- Ideš? - Pazi ti ovo!
Juan Pablo zove svoju curu van. Moramo proslaviti. Idemo.
Elizondo je bila u šoku.
Pitala me znam li.
- Ja ne znam. - Nisam imala pojma! A vi?
Nisam… Mi o vragu! Evo ga!
- Sama ga pitaj. - Promijenio si temu doktorata?
Bila sam na prvim konzultacijama kod Elizondo. Iskreno, loše je volje.
Oprosti. Mi smo ovdje sjedili.
- Izašli smo zapaliti. - Naravno, sjednite.
- Što ti je rekla? - Ništa.
- Ništa?! - Nije to dobro prihvatila.
Kako je prošlo?
Naprijed.
- Zdravo. - Zdravo.
- Kako ste? - Što je?
Pa, htio sam razgovarati
jer želim promijeniti mentora za istraživački projekt za doktorat.
A koga bi htio kao zamjenu?
- Piši. - Samo malo.
Sekundu.
Da?
Imate li kemijsku? Olovku?
Hvala.
Dobro, spreman.
- R-I-P-O-L-L. - Da.
Ripoll.
Meritxell?
Da.
Kakve tvoj projekt ima veze s rodnim studijima?
Neću maknuti ni prstom da ti pomognem.
Sve odradi sam i donesi mi papire na potpis.
Može.
- I ti si iz Guadalajare? - Što?
- I ti si iz Guadalajare? - Ne, ja sam iz Veracruza.
Zemlja son jarocha.
Odakle znaš Juana Pabla?
Oprostite. Idem na WC.
Sigurno je već znala zašto dolaziš.
Da, sigurno je znala.
- Da. - Da, valjda.
Koma.
Jesi tamo, stara?
Javi mogu li te nazvati.
Ovdje je glasno, ali pošalji poruku i nazvat ću te.
Ima li problema s promjenom?
Nema. Samo trebam riješiti papirologiju.
Kad imaš predavanje kod Ripoll?
Sljedeći tjedan imam seminar.
Dobro. Slušaj.
Saznaj sve što možeš o Laiji Carbonell.
Studentica je dr. Ripoll. Sigurno će biti na seminaru.
Laia Carbonell.
- A tko je ona? - Zbližite se.
Moraš ostvariti kontakt. Nemoj sjebati, pizdo.
Nauči cijeli vokabular rodnih studija.
Ali to nije moja specijalnost. Što da joj kažem?
Primi se knjige, inače si mrtav.
Što trebam učiniti nakon toga?
Poševit ćeš je.
Što?
Pojebat ćeš Laiju, pizdo.
Zaboravio si kako razgovaramo u Me…
- Bok. - Bok, stara. Gdje si?
Ne znam. Na nekakvom parkiralištu.
Što tamo radiš?
Bila sam u kafiću s Juanom Pablom i kolegama.
Kako je bilo?
Očajno. Znaš što sam saznala?
Pijana si?
Ne, pišam.
Pazi ovo, stara.
Slučajno sam ga srela dok je izlazio,
pa nije imao izbora i morao me pozvati.
Naravno, nikoga nisam znala.
Kad smo stigli, shvatila sam da nije rekao kolegama da ima curu.
Zašto ne razgovaraš s njim?
Hej, što radiš?! Gubi se!
- Sranje, čekaj! - Što je bilo?
Neki tip me ulovio.
- Nazovem te sutra. - Može.
Bok, Vale!
Sve u redu?
Jesi za empanadu?
Hej, nisam te vidio. Jesi za empanadu?
Dobre su.
Domaće su i svježe.
Može?
Odlične su.
Daj, sjedni. Nećeš je valjda jesti kao taco.
Hajde, sjedni. Uživaj.
Daj. Što si tako sramežljiva?
Hoćeš čašu vina?
- Ne, hvala. - Sigurno?
- Živjela. - Fina je.
Vidiš?
Čovječe,
znaš što mi se sviđa kod tebe?
Nisi kao budale koje dođu u Barcelonu
i onda cijele dane provode na La Rambli kao idioti
dok im Cigan ne ukrade novčanik.
Ti si drukčija.
Zar ne?
Prokužio sam te, zar ne? Drukčija si. Imaš svoj đir.
Ne daš da te ovaj grad lažnjaka zadivi svojim blještavilom.
U vašoj je sobi prije živio par iz Čilea.
Svake bi se noći vratili i pričali o parkovima i muzejima.
Čovječe, ja živim ovdje! Ne zanimaju me turistička sranja.
Uglavnom, posvađali su se.
Ona se spanđala s nekim Kataloncem i on ju je nogirao.
I onda taj tip,
umjesto da iskoristi lošu situaciju
i krene na put oko svijeta u 80 djevojaka, što se ovdje može…
Možeš zabijati zastavice u kartu. Ludo.
Imaš Kineskinje, Afrikanke, Skandinavke, Hispanoamerikanke…
A što je on učinio?
Vratio se u Santiago.
U Santiago, stara.
Znaš? Ne u México, Buenos Aires…
Znaš? Ne u Bogotu.
Ne, u Santiago.
Hoćeš lajnu?
Sigurno?
Smeta ti ako povučem?
Stara, što se događa s tobom i Juanom Pablom?
Neki dan sam ga pitao kamo ide. Rekao je: „Na tečaj katalonskog.”
Ozbiljno? Tečaj katalonskog?
Katalonci ne žele da govorimo katalonski.
Nećeš malo? Ne?
Kužim te.
Znam da voliš šetati po gradu u tim krpama kao Parižanka.
Tako se odijevaš, seksi si s neurednom kosom,
pušiš i imaš zadah po kavi.
Ali ti si drukčija. Ti si Hispanka. Nemoj si lagati.
Pogledaj se.
Predivna si, Vale. Ti si Hispanka. Imaš…
- Ne, Facundo! - Što?
- Što ti je, stari? - Što?
Živim ovdje s Juanom Pablom, budalo. Ovo je zadnje što mi treba.
- Jebote. - Ali…
Stvarno si glupa. Kakve ovo ima veze s Juanom Pablom?
Ti i on krećete se u različitim smjerovima.
Tipičan ste par koji Barcelona razdvoji.
Par koji dođe ovamo, ne može izdržati i prekine.
Znaš zašto? Zato što je Barcelona kuja.
Govorim iz iskustva.
Znaš što Juan Pablo upravo radi?
Ševi neku malu koju je pokupio u kafiću.
Neku glupu poput tebe, ali malo ljepšu.
Nije čudo što ljudi ne vole Argentince, šupčino.
Odjebi. Što si umišljaš?
Kako smo fini! Tko si ti? Kvartovska svetica?
Hej. Magistar.
Nećeš mi prekidati, pizdo.
Tvoj će tata biti prvi.
Neki sam mu dan poslao svog čovjeka da mu pregleda mrlju.
Htio je raditi pretrage,
ali bila je to modrica od ganjanja tipa koji nas je pokušao prevariti.
Dobar doktor, g. José Luis.
- Trebam tatu. - Zar ne možeš pričekati?
Zar ne vidiš da trebamo malo privatnosti?
Bez brige, sine.
Uđi.
- Lorenzo je… - Što s Lorenzom, Juan Pablo?
- Nije poginuo u… - Sine, vratio ti se osip.
Čini se da Juan Pablo ima noćnu moru.
I neurodermatitis.
To je alergija.
Alergija na upoznavanje cure s kolegama.
O čemu ti to, Valentina?
Srami se svog dermatitisa i svoje cure.
Otišla si bez pozdrava.
Danas smo se bar posvađali.
Kao što vidite, rad ove umjetnice sastoji se
od mnogih tema na kojima smo radili,
poput zamućenosti, odbijanja i fragmentacije.
Tko će pokrenuti raspravu?
Može, Laia.
Razumijem namjeru autorice
i većinom se slažem s njenim istraživanjem i pitanjima.
Ali iz naše današnje perspektive
postoji problem s njezinim pogledom.
Moglo bi se reći da nenamjerno širi
ideju krhkosti, liričnosti i apstraktne reprezentacije
kao karakteristika ženstvenosti.
Krhkost.
Je li još tko to vidio ili želi to iskomentirati?
- Mahle? - Naravno.
Mislim da u prostorima i pogledima postoji bezbroj mogućnosti.
Sto ljudi, sto ćudi.
Danas imamo redateljice koje snimaju žestoke hetero porniće.
To je sjajno ako je iz njihove perspektive.
Stvarno to misliš, Mahle?
Laia Carbonell, molim te.
Budimo konstruktivni.
Samo želim reći da smo stoput prošli ovu temu.
Unatoč najčišćim i najpravednijim namjerama,
patrijarhat širi lažnu ideju o jednakosti i osnaživanju.
Zato se ne slažem.
Također, reći da su mačizam i objektifikacija isključivo muške osobine
kratkovidno je i nekorisno.
Zašto misliš da sve želimo isto?
Pornić gledaš da bi svršila.
Ili čekaš kraj da vidiš tko ga je režirao i odlučiš je li ti se svidio?
Mahle i Laia Carbonell, to su jako zanimljive tvrdnje,
ali prijeđimo na sljedeći video u režiji Miguela Silveire,
voditelja grupe istraživača sa Santiago de Compostela,
o opresiji i represiji falocentrizma.
Laura, svjetla.
Zdravo, ja sam Miguel Silveira,
a ovo je moje djelo, Opresija falusa,
koje sam pripremio sa svojim partnerom Xavijem
i koje uključuje
sljedeće elemente.
Kad
nazovem…
Usput, prije nego što odemo, imamo novog kolegu.
Juan Pablo, možeš li nam se predstaviti?
Zdravo.
Ja sam Juan Pablo. Iz Meksika sam.
U svom radu
analizirao sam priče meksičkog pisca Jorgea Ibargüengoitie.
Pričaj nam o svom projektu.
Pa, provodim istraživanje o…
Pa, istražujem mizogini
i možda homofobni humor.
Recimo, u jednoj od priča spominje osobu
kojoj je najveće poniženje kad mu doktor gurne prst u guzicu.
U anus. Mislim…
Tebi je smiješno što ga to ponižava?
Pa, iskreno, kad sam to pročitao, nasmijao sam se.
Ali to je pitanje kulturalnog konteksta i stvaranja lika.
Meni to nije ponižavajuće, ali…
Ne širi li homofobne stereotipe upravo slavljenje takve priče?
Pa, ovisi.
Ako pod „slavljenje” misliš
da sam proveo godine istražujući tu temu,
onda mislim da ne. Zar ne?
Na kraju krajeva, zato i vodimo ovu raspravu.
Što onda znači to da ti je priča bila smiješna?
To ovisi, zar ne?
Nije mi smiješno to što mi je priča bila smiješna.
Kad bih nekomu rekao što se događa sa mnom i sa svima vama,
stvorio bi se prostor za nešto humoristički inkluzivno…
Puno ti hvala, Juan Pablo.
I dobro došao. Vidimo se sljedeći tjedan.
Ako već niste, ne zaboravite poslati svoje teme.
Bok.
Bio sam s vama na predavanju dr. Ripoll.
Da, sjećamo se. Bilo je to prije pola sata.
Još deset minuta i bio bi linčovan.
Realno, netko ih je već bio nabrijao.
Bok.
Dakle, istražuješ seksistički humor.
Pa, zapravo me više zanimaju ograničenja humora.
Ali ovo su teška vremena za takve rasprave.
Onda bolje ne raspravljati o zadnjem videu.
Jedna mi je stvar zapravo bila zanimljiva.
Podsjetila me na članak Gayle Rubin i Judith Butler.
- Koga? - Gayle Rubin i Judith Butler.
Tumače povijest seksualnosti kroz povijest materijala.
- Između ostaloga. - Čega?
Pa, govore o urbanizmu i kineskim četvrtima.
Dakle…
I o mračnim prostorima gdje nema električne energije.
Kakve to ima veze s videom?
Nemoguće je shvatiti povijest fetišizma
ako ne poznaješ povijest gume
i kako su engleske kompanije 19. stoljeća eksploatirale amazonske Indijance.
Odnosno,
što želim reći.
Dr. Silveira i njegov partner ne bi mogli ostvariti
ta postignuća, nazovimo ih tako,
bez industrije koja proizvodi te seksualne proteze,
bez vraćanja u eksploataciju Indijanaca Putumayo.
Ali što želiš reći? Da…
Da trebamo osjećati krivnju svaki put kad koristimo dildo?
Pa,
bilo bi dovoljno ispričati se za svoj kolonijalistički mentalitet
prije navlačenja gaćica.
- Mislim… - Kako se ono zoveš, Meksikanče?
Juan Pablo.
Gle, Juan Pablo, za razgovor o fetišizmu treba analizirati mizoginiju
jer mnogi su dobri divljaci koje braniš
bili jebački mizogini.
Znaš li legendu o Pigmalionu?
Pala mi je na pamet jer…
Čuj, ovdje silazimo.
- Što je? - Pa…
Ne mogu izvršiti zadatak.
- O čemu ti to? - Mogu li se samo sprijateljiti s njom?
S Katalonkom?
Stalno se šališ. Misliš da si pametan.
Potrudi se, pizdo.
Pokaži nam zašto su ti dali stipendiju.
„Neka se iskustva smatraju vrednijima od drugih.
Zna se da je u vremenu kapitalizma
tvar koja sačinjava život, vrijeme i sjećanje na prošlost,
kao i sve ostalo, postala roba.
Putovanje Hispanskom Amerikom, Tajlandom i Kanadom.
Život u New Yorku, Madridu ili Parizu. Jer ondje se sve događa.
Konzumacija mladosti u potrazi za tijelom koje je uvijek korak dalje.
Sve su to trivijalne posljedice primjene teorije ekonomije
na ovu novu vrstu robe.
Slobodno vrijeme.
Taj je izraz perverzan jer implicira da postoji vrijeme koje nije slobodno.
Koje je tuđe.”
Puno ti hvala, Munire.
Žive stvari. Odličan debitantski roman. Ne zaboravite ga kupiti. A sad…
Ne bi li se složila da je sve zapravo autofikcija?
- Pa… - I ti pišeš?
Da.
Čekam da se prijavim na magisterij.
Što čekaš?
Uvjete za stipendiju.
- U Meksiku se čeka dvije godine… - Munire.
Oprostite.
Ovdje zatvaraju,
pa idemo do obližnjeg kafića na piće.
Može. Idem se pozdraviti i uzeti stvari.
Ideš?
Dođi.
Bok.
Vidjela si moj e-mail?
Vidio sam tvoju adresu na popisu za seminar dr. Ripoll,
pa sam ti poslao onaj članak.
A, da. Vidjela sam ga, ali još ga nisam otvorila.
Znaš ovu knjigu?
Da, ali nisam je pročitala.
Dobra je. Jako je dobra.
Pitao sam se
bi li jednom otišla sa mnom na kavu?
Idemo.
Sad?
Da, pije mi se kava. Idemo.
Ali nemoj se ponadati, Meksikanče. Volim žene. Jasno?
Dobro.
To smo već znali.
- Tu će uskočiti Valentina. - Što?
Moramo ući u Laijin uži krug.
A najlakši je i najbrži način seks.
- Otići ću na policiju. - Je li?
Ako odeš na gradsku policiju, traži Gimena.
Pozdravi mi ga.
Ako odeš katalonskoj policiji, pozdravi Riquera.
- Što ćeš im uopće reći? - Za Lorenza…
Tvog je bratića pregazio kamion.
Ako želiš, poslat ću ti kopiju smrtovnice.
Slušaj, pizdo.
Zapiši ovaj broj telefona.
Nazovi tog tipa.
On će ti dati sve što trebaš.
Nisam toliko glup da se uzdam u tvoje vještine zavođenja.
Hvala, Kinezu.
Ruka. Ispruži ruku.
Uzmi.
Tako.
Što ti je bilo s licem, stari?
Alergičan sam na neke stvari.
Isuse.
Dugo si ovdje?
- Pa… - Nisi, je li?
Barcelona je malo idealizirana, znaš?
Grad je bio super, ali sad je otišao kvragu.
Turisti, atmosfera, ne znam.
Isprostituirala se turizmu. Za mene je to dobro, ali koma je.
Da, valjda.
Dobro. Ti častiš pivom, može?
Tablete su plaćene.
Usput, ovo su najbolje tablete na tržištu.
Nema ničeg jačeg. Najbolji aspirin u Europi.
- Da. - Ljudi ubijaju za njih.
Ubijaju se. A ti si ih dobio besplatno.
- Da. - Tko si ti, kvragu?
Uglavnom, vidimo se, može?
Kinezu, on će platiti pivo.
Ugodan dan, ljudi. Vidimo se.
Ako me je literatura išta naučila,
naučila me da za nemoguća, apsurdna ili čarobna postignuća
samo trebaš zadovoljiti niz uvjeta.
U najgorem slučaju, stvoriš novi svijet.
Opa. Juan Pablo me pozvao na zabavu.
Vidiš? Možda si to manifestirala.
Giuseppe, jako si New Age za jednog skvotera.
Bok.
Svijet s drugim pravilima.
- Bok! - Bok! Kako je?
Dobro. Kako si?
- Dobro, a ti? - Dobro.
- Bok. - Laia, Valentina. Moja cura.
- Drago mi je. - Također.
U najboljem slučaju, samo treba pratiti narativnu logiku.
I pustiti da likovi ožive.
Vale!
Vale?
Što radiš?
Žestica?
Hoćete?
Živjele.
Onda samo pustiš da se uzroci i posljedice zakotrljaju.
Taksi!
A onda,
kao u klasičnom romanu,
materijalizira se nemoguće.
Voliš gledati, Meksikanče?
I Juanu Pablu bi se ovo svidjelo.
NAKON NEKOLIKO DANA I NEKOLIKO SVAĐA O KOJIMA NE ŽELIM PISATI,
VALENTINA JE NAPOKON OTIŠLA,
ALI NIJE OTIŠLA IZ BARCELONE.
Stari, nakon puno razmišljanja,
mislim da je ovo klasična priča o transformaciji junaka,
što je na kraju bit svake priče.
Da bi promijenio svoju budućnost,
junak mora izdati svoju prošlost i najdraže.
Pod „junakom” mislim na ono jebeno govno.
Nedostajalo je samo obećanje, motiv za njegovu jebenu transformaciju.
Laia.
Te jebene noći
zajedno su spavale prošlost, sadašnjost i budućnost.
Ali ujutro je sadašnjost bila prošlost, a budućnost je pobijedila.
Ukratko, nisam trebala ići u Barcelonu
niti biti dovoljno glupa da pomislim da će veza funkcionirati.
Hej!
Hoće li princeza platiti račun za plin?
Što?
Ostavila si uključeno grijanje, a to se plaća odvojeno.
I nisi mi rekla da je pas tako velik.
Ti meni nisi rekao da se plin plaća. Jebački je hladno.
Kupi si deku u dućanu.
Bok, stara. Kako si?
Ja sam ovdje. Čuvam Uga.
Iako nisam sigurna tko tu koga čuva.
Ispada da i skvoteri slave Božić, pa je Jimi otišao svojoj obitelji.
Nisam baš razumjela njegovu ideologiju, ali u zadnje vrijeme ništa ne razumijem.
Izvoli.
To je za njega.
Hvala, Giuseppe.
I nećeš vjerovati što sam učinila.
Otišla sam do Ulice Julesa Vernea i čekala Juana Pabla.
Bio je s onom kujom. Nije li ona trebala biti lezbijka?
Osip na licu se proširio.
Jadan.
Nosio je novi kaput.
Jimi kaže da je dizajn skandinavski.
Opsjednuta si.
Frajer te sjebao. Kreni dalje.
Zabavi se, pojebi se, ali sredi se.
Tvoja sestra ima pravo. Ovako ne ide. Katkad je osveta zdrava, znaš?
Ne znam, Giuseppe.
Možda sam od dolaska previše stroga.
Ne bih rekao. Ako želiš, ja ću ga uplašiti.
Daj mi adresu, posjetit ću ga i usrat će se.
A tebi će biti bolje.
Želim svoj božićni poklon.
Hladno mi je.
Ukrali su mi kaput.
Nemam novca za drugi. Nemam novca ni za što.
Želim onaj koji si ti kupio. Dolazim.
Vale, čekaj.
Stoput sam ti rekao da ću ti platiti put kući.
Bok. Juanchi kaže da ti ga dam.
ONDA SAM SE SJETIO KOLIKO JE VALENTINA ZIMOGROZNA.
BILO JOJ JE HLADNO ZA NOGE ČAK I U MEKSIKU.
MALO MI JE NEDOSTAJALO DA ODEM DOLJE I SVE JOJ KAŽEM,
ALI NE SMIJEM RISKIRATI.
MORAT ĆU NABAVITI NOVI KAPUT.
Ne možeš nazvati majku za Božić, sine?
Tvoj je tata čekao cijelu noć, ali rekla sam mu da je u Europi kasno.
Nisi se valjda vratio Valentini?
Znaš da sam uvijek poštovala tvoje odluke?
Ali sad kad si napokon otvorio oči,
mogu ti reći istinu.
Valentina nije za tebe.
Zove se kao čili umak, ima oči kao žaba i usta za ljuštenje kukuruza.
Ne, sine…
Bez pozdrava, pizdo.
Hodaj.
Što ti je to na licu?
Akutni neurodermatitis.
Mogu li pitati koji kurac radiš?
Nisam ti rekao da nogiraš Valentinu.
Stalno prekidaš s tom jadnicom.
Ona je htjela otići.
- Ne mogu je prisiliti… - Glupost.
Povjerovao si u ona sranja koja si pročitao da bi zavarao Laiju?
Rekao sam u 11.
Želiš da pričekam?
Želim da izgleda kao da prodaješ pivo i da sam ga odbio.
Nosi se.
Onaj šupak iza nas… Ne okreći se, jebote!
- Poslala ga je curina obitelj. - Nije mi cura.
Sumnjiv si, pizdo. Točno to nismo željeli.
Nisi trebao prekinuti s Valentinom.
Zbog tebe sve morati staviti na jednu kartu.
Reci Laiji da te posjetio kum,
da je magistrirao u Barceloni i da mu je njezin otac bio profesor.
Reci joj da je to luda slučajnost koju smo tek sad otkrili.
„Moj kum jako hvali tvog tatu.
Međusobno se jako cijene
i volio bi ga iznenaditi posjetom.”
- Bok! - Bok!
- Kako si? - Odlično.
Ori, koje zadovoljstvo!
Teta Laia!
- Bok, djeco. - Za tebe.
- Kako ste? - Dođi se igrati!
- Da, molim te! - Dobro. Vi razgovarajte, može?
- Može. - Idemo!
Hoćemo li?
Što želiš dokazati?
Da možeš doći do moje obitelji preko ovog čudaka?
Iskreno, razmišljao sam o nečemu manje konvencionalnom.
O nezdravu odnosu s mladom ženom.
S Juan Pablovom bivšom.
Ali ovim društvenjacima ne možeš vjerovati.
Idioti.
Isključi to govno.
Tako je.
U Meksiku ih nazivamo pizdama.
Znaš što je smiješno, Ori?
Ti si uvukao Laiju u ovo.
Zamolio si me da je čuvam u Playa del Carmenu. Što je to bilo?
- Bojao si se da će je oteti? - To je prijetnja?
U tvom smo domu
i sjedimo kraj krastavog idiota koji izgleda kao upaljeni anus.
To je prava prijetnja.
A sad želim samo viski.
Popit ćemo viski.
Dok popijem piće objasnit ćeš mi kojeg vraga želiš od mene.
I bolje ti je da je zanimljivo, inače zovem policiju.
Dobro znaš da u ovoj zemlji, za razliku od tvoje,
pravosudni sustav funkcionira.
To je Ori kojeg znam.
Uvijek zbija šale.
Nestani.
- Halo? - Zvala si me. Jesi li dobro?
Zašto šapćeš?
Što se događa?
- Zašto si ostavio 50 eura u kaputu? - Rekla si da nemaš novca.
Da, i? Davat ćeš mi novac svaki put kad ga zatrebam?
Tako ćeš si smiriti savjest?
- Ne, ali mogu ti pomoći promijeniti let. - Neću otići koliko god inzistirao!
Vale?
Sve u redu?
Da.
Jimi, sjećaš se one svoje ponude?
Mislim da da.
Hajde.
Sine, iskoristi boravak ondje.
Nađi si lijepu curu koja te zaslužuje.
Otmjenu Europljanku.
Sine, oprosti, ali zamisli gdje bi završio da si ostao s Valentinom.
Predavao bi u osnovnoj školi u Pachuci ili živio u socijalnom stanu?
Razmisli. Stvarno…
Isključi to govno. Nije čudo što si tako glup.
Dovedi ga, Chucky.
Imaš vatre?
Hej.
Vidjeli smo se neki dan.
Je li ovo tvoje zarazno?
Tišina, kvragu.
Možda ima gubu.
Ne seri. Nismo u tvojoj jebenoj zemlji.
Ovu je pizdu
obitelj nove cure druge pizde poslala ga da nadzire.
Jebeni imigranti!
Zadnje riječi?
Ne dirajte psa. Nije ona kriva.
Kakvog psa, Chucky?
Vezana je vani.
Uzmi.
Kinezu.
- Hajde. - Uzmi ga, jebote.
Trebaš dokazati da si posvećen projektu.
Ni ne znam što je projekt.
Ništa posebno.
- Želimo da tata tvoje cure… - Dovoljno zna, pizdo.
Što želiš?
Da pošaljemo tim sadista mami i tati na adresu Jacarandas 32?
Ono što su učinili tvom bratiću nije ništa u usporedbi s…
Dosta!
Ipak si frajer, ljepotane.
TI SI ODGOVORAN
- Halo? - Dogovor je bio 15, a Kinez je donio 87.
- Tko je to? - Nemoj me zezati, budalo.
Tako se to ne radi.
Reci svom šefu da će nas otkriti Interpol.
Neću.
Juan Pablo Villalobos?
Znam što si učinio.
Strahota svijeta.
Prazan pogled mrtvih.
Strahota svijeta.
Prazan pogled mrtvih. Pogled zbog kojeg…
Strahota svijeta.
Prazan pogled mrtvih.
Pogled zbog…
Zbog kojeg nemam riječi, pa zato pišem.
Našli se jednom Meksikanac, Kinez i musliman
s meksičkim gangsterom u napuštenom skladištu u Barceloni.
Samo što musliman nije bio musliman.
Ateist iz Pakistana.
Ubij je.
Iskreno,
nitko nije znao kako je posao funkcionirao.
Meksikanac pogotovo ništa nije razumio.
Gledaš porniće, stari?
Daj.
- Stavi slušalice i zaključaj. Zbog male. - Da.
Ostat će nekoliko tjedana. Mama joj je hitno morala u Argentinu.
„Morali smo pisati ni za koga.”
- Što kaže? - Poezija, stari.
„Ovdje nema tišine. Samo rečenice koje ne želiš čuti.”
Juan Pablo Villalobos u svom romanu konstruira
svijet pun simpatičnih i ekscentričnih likova
kojima se događaju čudne i jako zabavne situacije.
Kroz odiseju normalnog čovjeka
koji završava u bizarnim avanturama,
Villalobos je našao svoj ton i ritam
jedinstven u suvremenoj meksičkoj književnosti.
Iz apsurda izvlači smijeh i tako otkriva besmisao svijeta.
Nagradu za najbolji roman jednoglasnom odlukom
osvaja djelo ovog obećavajućeg mladića.
Pljesak za Juana Pabla Villalobosa i njegov roman Nitko mi neće vjerovati.
Nagradu će uručiti g. Jorge Herralde.
Čestitam. Izvolite.
Situacija sve određuje.
Naravno, potrudio se,
ali velika su mu inspiracija bile stvari koje su se dogodile.
Ljudi o mrtvima govore sve najbolje, ali neki mrtvi stalno stvaraju probleme.
Bratiću. Blesane.
Pucaj. Samo pucaj.
Pišem bez krivnje, bez srama, da se oslobodim, uz svrab.
Ne da bih se ispričao.
Pišem jer sam obični cinik koji samo želi napisati roman.
Sličan onima koje čitam.
Još nisam skočio kroz prozor samo zato što nisam dovršio roman.
Moram izdržati do kraja.
I iako malo pretjerujem, sve je u ovom romanu istina.
Mogu to dokazati.
Nitko mi neće vjerovati i neću otići na policiju.
Idemo.
Siguran si da je bio Talijan?
Rekao bih da jest.
Jebeni Talijani žele nam sjebati projekt.
Otkad radiš za Magistra?
Došao sam u Barcelonu na doktorat.
Samo nam nedostaje da državna policija počne dijeliti
studentske vize prijestupnicima.
Ne bih se čudio. To su živi kreteni.
Vidimo se idući tjedan.
- Sretna Nova. - Sretna Nova, García.
Opusti se.
Među prijateljima si.
Misliš da bi inače bio ovdje?
Jebeni Talijani.
Misle da je Barcelona kanalizacija
za sva njihova buntovnička govna.
To je on.
Oslobodi se, seko.
Od Juana Pabla i od jebenog eura. Vrati se kući. Razmazit ćemo te.
Što ima, Nayelson?
Samo sam ti htjela zaželjeti sretnu Novu godinu.
Na novom sam poslu.
Poslije ću te nazvati.
Volim te.
- Bok. - Što ima?
- Izlazite? - Da. Kasnimo.
Bok.
- Sretna Nova. - Sretna Nova.
Isuse! Što ti je bilo s licem?
Alergičan sam na dim.
Razumijem.
- Mogu te nešto pitati? - Da.
Ne želim omalovažavati tvoju vezu s Laijom, stvarno.
Ali je li ti ovo ugodno? Nije, zar ne?
Ne želim se miješati.
Ali možda si njezin hir.
Laia Carbonell sve propitkuje i sve analizira.
Propitkuje i svoja pitanja.
Ti si jebeni projekt. Zar ti to nije jasno, dragi?
Dobro si, Meksikanče?
- Odlutao si. - Oprosti.
Moram nazvati obitelj u Guadalajari. Odmah dođem.
Bok, stari.
Sviđaju ti se tablete? Želiš ući u novu godinu s praskom?
Da, slušaj… Imaš li psa?
Psa? Imam uobičajeno. Kakvog psa?
Ne, mislim,
hitno trebam veterinara.
Nemoj mi reći da je tvoj pas pojeo tabletu.
Znaš li koga?
Ponesi novac. Blagdani su. Bit će skupo.
Rekao sam ti da su jake.
Da.
Dobro.
Da?
Kinezu, imaš li Ahmedov broj telefona?
Što ako je pas čipiran?
TATA WHATSAPP VIDEOPOZIV
Dobro.
Pobijedio si, usrani grade. Odlazim.
Cigan i Maur uđu u kafić.
Naruče kavu od konobarice Španjolke, a kad se ona okrene, Maur kaže Ciganu:
„Pazi ovo!” Uzme kolačić i spremi ga u džep.
Cigan kaže: „Nije to ništa. Gledaj i uči.”
Pozove konobaricu: „Dođi!
Pokazat ću ti čarobni trik.”
Ona ništa ne kaže.
Cigan uzme kolačić i pojede ga u jednom zalogaju.
Konobarica pita: „Što je tu čarobno?”
„Pogledaj Mauru u džep”, kaže Cigan.
Ne kaže se Maur, nego Magrebac.
Kod mene se uvijek govorilo „jebeni Maur”.
Vi to ne razumijete jer ste stranci.
Nisi smiješan.
I širiš stereotipe
da su Magrepci i Romi lopovi.
„Romi”? Gdje si njih našao?
Svakako je ponižavajuće.
Stari, to je jebeni vic. Podsjetili ste me na njega.
Izgledate kao početak vica.
Meksikanac, musliman i Kinez.
Nisam musliman, nego ateist. A što je najgore, konobarica je Španjolka.
Insinuiraš da imigranti dolaze krasti od Španjolaca.
- Evo koda za… - Da vidimo.
Hoće li se skeniranje zabilježiti? Jesi glup? Zapiši kod.
Što? Zašto?
Dopustit ćeš onom šupku da pobijedi?
I što onda?
- A i Ugu si postala draga. - Ugu?
Dođi.
- Vale. - I vi ćete meni nedostajati, Jimi.
Giuseppe Savardi?
Dokumente, molim.
- Što? - Dokumente, molim.
Jebemu.
Izvolite.
Kakva promjena.
Dokumente.
- Ja? - Ne, boca.
- Ostali su mi kod kuće. - Odakle si?
Ne moraš odgovoriti.
- Iz Meksika sam. - Živiš u Barceloni?
Da, ali vraćam se sljedeći tjedan.
Meksikanka je, ali nema dokumente.
- Jesi li prijavljena? - Mislim da jesam.
Na kojoj adresi?
Ulica Julesa Vernea 2, ali više ne živim ondje.
Izvoli, Giuseppe.
Ovdje pišu datum, vrijeme i mjesto saslušanja.
- Savjetujem ti da se pojaviš. - Niste mi rekli o čemu je riječ.
Znam vaše metode. Mislite da vas se bojim?
Fašističko zastrašivanje…
Prijavljen si za prijetnju 28. prosinca na adresi koju je tvoja cura spomenula.
Gdje sad živiš?
Nemoj odgovoriti. Poznajem zakon.
Osim toga, te sam noći bio ovdje. Imam hrpu svjedoka.
Začepi, inače ideš s nama.
Moramo provjeriti tvoju adresu. Molim te, dođi.
Samo trenutak. Znam svoja prava.
Jimi, što je ovo? Reci da nisi ništa učinio Juanu Pablu.
Učinio sam što si tražila. Tko predaje prijavu zbog naguravanja?
Stara, samo sam ja uz tebe. Nemoj me izdati.
I znaš što? Kupio je isti kaput!
I ružan je s onim osipom. Nemoj žaliti.
- Naravno da žalim. U nevolji sam. - Idemo.
- Samo malo. - Ne znam što si učinio.
Toliko se bojiš murje? Jaka Meksikanka. Ne zaslužuješ Zapatu!
- Trebao si mi reći. - Nije li ti čudno što su me ovdje našli?
- Da idem s tobom? - Ne.
Fašisti. Maltretirate mi prijateljicu zato što je Hispanka.
Pokrali ste američko zlato, a sad vam smeta imigracija.
Jebeni nacisti. Vidi ih.
Govna jedna!
Stvari su mi u spavaćoj sobi.
Dođite.
Slušaj, trenutačno nema problema.
Giuseppe ima ročište u ožujku, a ti ćeš dotada biti u Meksiku.
Ali svejedno bi se trebala prijaviti u konzulatu.
Sve zvuči kao glupa ljubomora
dok neki idiot ne izazove tragediju.
Često se događa.
Zvuči glupo, ali nitko ne ide na policiju dok ne bude prekasno.
- Nije to, nego… - Daj.
- Što? - Paprić.
Dat ću ti svoj broj.
Laia?
Tako se zovem.
Hvala.
Našao sam je.
Zove se Viridiana.
Registrirana je na Pereu Carbonella.
Jebote, Laijin rođak.
Tko je Laia?
- Oriolova kćer. - Čip je deaktiviran.
- Moramo reći Magistru. - Zašto?
Samo ako je hitno, rekao je.
Kinezu, nazovi Magistra.
- Ne. - Daj, Kinezu.
Dopustio si mu da zadrži psa.
- Onda neka ga Ahmed nazove. - Ja ni ne radim za njega.
- Ne? - Radim za Magistrova šefa.
Ti ga nazovi ako želiš.
Možeš palcem pokazati gore ili dolje.
Dobro? Tek kad kažem: „Fli, fla, flu.”
Onaj koji ispadne mora nazvati Magistra.
Jednom za vježbu.
- Može. - Može.
Jedan, dva, tri. Fli, fla…
Halo?
Razumijem.
Da, mogu.
Nešto ću smisliti.
Da.
- Tko je to bio? - Magistar.
Što kaže?
Tražio je da saznam još informacije da bi jače pritisnuo Oriola.
Kaže da je prerano poslati mu uho ili prst onog mrtvaca.
I zna da je pas ovdje. Idite. Imam posla.
Ivonne i ja trebamo odmor.
Ivonne?
Rekao mi je da joj promijenim ime.
Idem.
Hej, stari.
Idi, molim te.
VIŠE NAS NE TREBAJU. DOBILI SU ŠTO SU HTJELI.
ŽELIM LI SPASITI VALENTINU I ZAVRŠITI SVOJ ROMAN,
MORAT ĆU RAZGOVARATI S MAGISTROM.
Tko je?
- Brineta, tata. - Što je?
- Bok. Tražim Juana Pabla. - Gle, stari.
To su dvije kutije. Nemoj me gnjaviti. Reci mu da će poslije dobiti besplatno.
- Bok. - Bok, Ale. Kako si?
Loše. Mama je u Argentini, a tata se ne može brinuti o meni.
Daj, pusti me. Ljuta je što ne mogu ostati s njom.
- Jesi li vidio Juana Pabla? - Vjerojatno je s Laijom. Zvala si ga?
Brineta me može čuvati!
Prestani. Imaš dadilju. Što ću reći Pilar?
Ne volim Pilar. Glupa je. Želim da me brineta čuva.
Slušaj, Vale.
Možeš je čuvati popodne? Plaćam sedam eura po satu.
Teška je otkako je mama otišla. Ni dadilja je ne podnosi.
Ali s tobom je drukčije.
Bit će čudno ako se Juan Pablo vrati.
Nećeš ga ni vidjeti. On je duh. Praktički ni ne živi ovdje.
Prije ću se vratiti.
Otiđite do parka, vratite se, družite se, otuširaj je i ja ću se vratiti.
Što kažeš? Deset eura.
Po satu. Vrijedi?
To je zbog onog neki dan?
Želiš ispriku?
U tome je stvar? Dobro, žao mi je. Sjebao sam. Eto.
Daj. Krenimo ispočetka. I mogla bi to shvatiti kao kompliment.
Ne, Facundo. Nemoj da bude još gore.
Iskreno, trebam novac.
Ostat ću.
Charly, bez brige. Dolazim za 15 minuta.
Morat ćeš mi pušiti do sutra ujutro.
Uđi.
VALENTINA: ODLAZIM
VRAĆAM SE U MEKSIKO. ŽELIM SE NAĆI, TREBAMO RAZGOVARATI.
TAKO JE NAJBOLJE.
JAVI AKO TI TREBA PROMIJENITI LET.
MOGU GA JA PROMIJENITI ILI TI POSLATI NOVAC.
Našli su Talijana. Pogodi s kim je bio.
Nisi trebao prekinuti s Valentinom.
Detektiv je bio Laijin stric.
Misliš da sam tako glup da naredim pizdi da ubije drugu pizdu,
a da ne znam tko je on?
Ne, ali rekao si da ga je obitelj angažirala…
Rekao sam da ga je obitelj poslala,
ne da ga je angažirala.
Ali pogriješio sam.
Jebeni europski buržuji.
Dvaput strujom po jajima i sve je rekao.
Mislio je da preko Laije želiš doći do papira.
Što ako obitelj prijavi nestanak?
Što misliš za koga radiš, majmune?
Imamo njegov mobitel i obitelji šaljemo poruke.
Nisi trebao prekinuti s Valentinom.
Rekao sam ti.
Nisam htio da dođe do ovoga.
Valentina mi je draga.
Volim ljude koji su uspeli s dna.
Ali nema druge.
Nisi je trebao pustiti. Rekao sam ti.
„…poslati novac.” Dođi i pogledaj me u oči, šupčino.
Ale!
- Ale! Dođi! - Što?
Ne smiješ ih gađati pijeskom. Ući će im u oči.
- Oni su počeli. - Da zovem Pilar?
- Ne. - Onda se ispričaj i idemo.
Bolje da samo odemo.
Majmuni!
- Hej. - Što?
Dok se ružina vodica suši, valjak.
Volim valjati po mjestima na kojima sam koristila gua-sha kamen.
Uvijek valjajte prema van.
Ovo mi je najdraže pitanje…
Ale!
Ale, kupka je spremna.
Da vidim. Moram se javiti.
Bok, tata!
Dobro, čuvam prijateljevu kćer.
Mislim da da.
Nazvat ću zračnu kompaniju i javiti ti, može?
Dobro, tata. Bok!
Ale?
- Ale, što radiš? - Dobili ste Aeroméxico.
Ako želite razgovarati s agentom, pritisnite 1.
Razgovor s agentom.
Aeroméxico, dobar dan. Ja sam Margarita. Izvolite?
Zdravo, Margarita. Na listi čekanja sam za let Barcelona - Meksiko u četvrtak.
- Zanima me ima li mjesta ili… - Imate li rezervacijski kod?
- Samo trenutak. - Tata je uzeo tablet.
Želim nastaviti gledati video!
Ale, dat ću ti mobitel kad završim poziv.
Kod je LFPP71.
- Samo trenutak. - Ale!
Let je u četvrtak 11. siječnja, zar ne?
Da, ili prije ako nije puno skuplji.
- Unesi šifru. - Ovo je Juan Pablova soba. Idemo.
Unesi šifru, inače ću reći tati da si me udarila!
Nisam te udarila!
Samo trenutak.
Hajde, van!
Ne smiješ ulaziti u tuđe sobe, Ale!
Margarita, još sam ovdje. Možete li mi rezervirati mjesto?
Nažalost ne mogu. Mogu li drukčije pomoći?
Ne, hvala, Margarita.
- Hvala što ste zvali Aeroméxico… - Jebemu! Nemoj me zajebavati.
Jebemu!
Bok, bratiću. Reci mi da nisi dobio ovaj jebeni video.
- Što je to? - Ne znam. Samo se pokrenulo.
- Što si učinila? - Ništa!
Samo sam kliknula na natpis.
Vidimo se sutra.
Upoznat ćeš suradnike i sve će biti super.
- Šaljem ti ovo s odgodom… - Što?
…za slučaj da me ti šupci ubiju.
Pusti. Sviđa mi se kako govori.
Ale, idemo se okupati, a onda ćeš raditi što želiš.
- Šminkat ćemo se, može? - Može.
Ali samo deset minuta, a onda ćeš me našminkati.
Da, obećavam.
Kako sam umro? Znajući ove šupke, kladim se da me pregazio auto.
Tako to oni uvijek rade.
Juan Pablo, Valentina je. Nazovi me.
Vidjela sam video tvog mrtvog bratića.
Kod tebe sam. Ne razumijem. Nazovi me.
- Juan Pablo! - Vale.
- Gdje si? - Kod tebe.
- Slušaj. - Kakav ti je to video bratić poslao?
Juan Pablo?
Što se događa?
Juan Pablo?
Da?
- Oprostite, krivo zvono. - U redu.
Vale, ostani gdje jesi i ne otvaraj vrata.
Poslušaj me. Dolazim. Sve ću objasniti.
Vale, ostani gdje jesi i ne otvaraj vrata.
Poslušaj me. Dolazim. Sve ću objasniti.
Šaljem ti ovaj e-mail s odgodom
jer sam razborit, a to je nužno za poslovanje, Juanpis.
Moraš misliti na sve jebene varijable.
Ako su me ti šupci ubili, ne smiju se izvući.
Zato pažljivo slušaj sve što ću ti reći.
Slušaj, prije otprilike dvije godine
u Cancúnu sam upoznao dvije Katalonke.
Jednu sam htio povaliti, ali pogodi što?
Ispostavilo se da je lezbijka.
Instinkt mi je rekao da budem dobar prema njima.
Počeo sam istraživati i otkrio
da se jedna od njih zove Laia Carbonell
i da je kći važnog katalonskog političara.
Nitko u Kataloniji ne usudi se prdnuti bez njegove dozvole.
Kvragu, bratiću. Reci mi da nisi dobio ovaj jebeni video.
Ali znaš što? Imam taj osjećaj.
Imam osjećaj da me onaj jebeni Magistar želi ubiti.
Želi me ubiti samo zbog projekta koji je sporo napredovao.
Bio je spor, ali tek smo bili počeli. Daj.
Ako ti šupci pokušaju doći i do tebe, dobro me poslušaj.
I nemoj ni razmišljati o policiji jer ti gadovi i njih kontroliraju.
Ovdje je ključan tip kojeg zovu Chucky.
Jebeni Chucky.
Sutra ćeš ga upoznati. Dobar je tip.
Instinkt mi govori da je tom tipu Magistar dopizdio
i da ga želi koknuti.
Razgovaraj s Chuckyjem.
Uvjeri ga. Zajedno isplanirajte ubojstvo Magistra.
Slušaj me, bratiću.
Slušaj me, jebemti.
Ne smiju se izvući…
- Halo? - Dobar si trkač.
- Neočekivano za knjiškog moljca. - Želim dogovoriti Valentinin povratak.
- Opet zbijaš šale, stari. - Ozbiljan sam. Dolazim.
- Reci Kinezu da me ostavi na miru. - Dobro, dođi.
Ali bolje ti je da se isplati.
Da.
Možemo razgovarati nasamo?
Dođi.
Ahmed i Chucky žele te zajebati.
O čemu govoriš?
Pa, Ahmed je u kontaktu s velikim šefom, zar ne?
- Ne. - Nije?
Onda ono što mislim nema smisla.
Oprosti.
Taj peder radi za suradnika ljudi na vrhu.
Recimo da pruža uslugu.
Reci mi što si htio reći.
Ahmed misli da je Chucky sposobniji.
I da je bolje raditi izravno s njim.
Čini se da je rekao šefu i da su se složili.
A zašto mi to govoriš?
Misliš da ti vjerujem?
Kažu da si previše nasilan.
Da stalno ugrožavaš organizaciju.
Jebeni pederi.
Želim se nagoditi.
Vicente?
Što misliš, Vicente?
Onaj jebeni Chucky želi mi smjestiti.
Dobra večer!
Bok.
Kako je?
- Kako je mala? - Dobro.
Spava. Htjela te je čekati, ali rekla sam da ćeš se kasno vratiti.
Lijepo.
Dobro.
Jesi za pivo? Ja častim. Neću ti odbiti od honorara.
Ne, hvala.
Facundo, ostat ću ovdje dok se Juan Pablo ne vrati.
Ne, stara.
Ne, stvarno.
Zahvalan sam što si čuvala Ale, ali ne želim naljutiti Juanpija.
Bez brige.
Sutra ću ti pomoći s Ale.
Pametna si.
Dobro.
Ako se naljuti, reći ću mu da si ušla nasilu.
A sutra ćeš čuvati Ale cijeli dan.
Može.
DOKTORAT
IDEJE ZA ROMAN
NITKO MI NEĆE VJEROVATI
OVO JE PRIČA O MENI, JUANU PABLU, I O VALENTINI.
MEKSIKANAC PUCA.
CHUCKY PUCA.
Dobili ste Laiju. Ostavite poruku.
Bok, Laia. Ovdje Valentina. Dala si mi svoj broj, sjećaš se?
Moramo razgovarati.
Ovo je napisao tvoj bivši? Ovo je roman.
Da, ali autobiografski.
Kroz fikciju govori istinu.
Kako znaš? Već neko vrijeme niste zajedno.
Juan Pablo se i prije čudno ponašao.
Nije htio da s njim odem u Barcelonu.
Ostavio me, a onda to povukao, kao u romanu.
Sad znam da su mu to naredili.
Hajde, moramo ići!
Ale, imamo 15 minuta. Pričekaj me!
Zvuči ludo da kriminalna organizacija upravlja ljubavnim životom tvog bivšeg.
Sve je to dio plana.
Ozbiljno, sve ovdje piše.
Pročitaj. Opisuje odlazak na policiju.
- Jebote pas. - I vidi ovo.
- U kurac. - Znaš ga?
- To je Laijin tata. - Naravno da ga znam. Svi ga znaju.
Velika je faca. Javna ličnost.
Možeš mi pomoći?
Ne znam.
Ne kužim se u književnost, ali izgleda kao mješavina istine i laži.
Da je samo polovica istinita, ovo bi bila bomba.
O čemu razgovaramo?
O zavjeri meksičkih narkobosova da peru novac u Kataloniji?
Preko Oriola Carbonella i stranke?
I pod zaštitom katalonske policije? Daj!
- Pomozi mi naći Juana Pabla. - Još ne mogu aktivirati protokol.
Ali tražit ću ga.
- Dobro. - U međuvremenu ću ovo pročitati.
Ale, idemo!
Noćas sam imao noćne more.
Sanjao sam da su Vale na povratku iskrcali iz aviona.
Kinez me odveo policajcu Riqueru da identificiram Talijana.
Na zidu u uredu bio je potpisani dres Espanyola.
Čovječe.
Valentina!
Stalno razmišljam o glagolu „nestati”.
Kad su mi rekli da se nisi pojavila,
pomislila sam na čarobni trik.
Kad mađioničar učini da nešto nestane,
a onda se opet pojavi.
Ali ti se nisi pojavila.
Bok, ljubavi.
Tvoja majka nije izgubila nadu da primaš njene poruke.
I iz nekog razloga koji tvoja majka ne razumije,
ne javljaš nam se.
Možda si otišao podučavati u Bocvanu s Valentinom. Ne znam, sine.
Majka ti želi reći da je u Barceloni.
Da, pozvana je na konferenciju za obitelji nestalih osoba.
Tvom tati liječnik nije dao da putuje, pa je tvoja majka došla sama.
Pogodi što, sine.
Tvoja je majka upoznala Laiju.
Ali samo nakratko.
Baš je lijepa. Jako elegantna i pristojna.
Ispričala se što je dovela odvjetnika,
ali otac je htio da pomogne ako može.
U svakom slučaju,
tvoja majka luta ovim predivnim gradom
u nadi da ćeš se svaki čas pojaviti.
Jer ne možeš ostaviti priču nedovršenu.
Priče trebaju završetke.
Bio on sretan ili nesretan,
trebaju ga.
- Slušajte me! - Što?
Znala sam Valentinu.
Šef katalonske policije i otac Laije Carbonell
umiješani su u ubojstva Juana Pabla, Valentine i curice.
Razgovarala sam s g. Riquerom i ministrom Carbonellom.
- Daju sve od sebe da ih nađu. - Oni su ubojice!
Kao i meksička kriminalna organizacija.
Nisu našli tijela.
Nestali su. Ista stvar.
Gospođo, bila sam policajka. Otpustili su me jer sam tražila istinu.
Pokušali su me ušutkati.
A Valentinin prijatelj Jimi?
- Ne znam ga. - Ubili su ga!
Rekli su da se predozirao.
Sve je povezano s Lorenzovom smrti. Sve je ovdje. To je napisao vaš sin.
Vjerujte njemu ako nećete meni.
Unatoč naslovu knjige.
Neću to čitati. Ostavi me na miru.
PREMA ISTOIMENOM ROMANU JUANA PABLA VILLALOBOSA
Prijevod titlova: Domagoj Južnić