Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
V JEHO STÍNU
Sakra...
Už jsi skončil?
Jo.
Co je? Čemu se směješ?
Přistihl jsem tě.
Nemáš žádnou hrdost.
Zkoušíš podvést mě, slepce.
Slepý nebo ne, to je jedno.
V tomhle mám větší hendikep než ty.
Sakra. Všechno si pamatuješ, co?
Ne.
Skutečně vidím.
Nikomu to neříkej. Jinak nedostanu dávky.
Nech toho. Skoro jsem ti uvěřil.
Stejně je to jediná hra, ve které prohrávám.
Opatrně! Dávej pozor. Poztrácíš mi kuličky.
- Přehraj to a nefňukej. - Moji skladbu?
- Jo. - Dobře.
Je to hrubej mix. Není to hotový.
Musíš s tím udělat ty svoje kouzla.
Tady to je.
Není to tak špatný.
Běž do prdele. Ne, vážně?
No, je to dobrý.
To je mi fuk! Musí mě respektovat, rozumíš?
Čekám dost dlouho. Buď sežene prachy, nebo...
Co se děje?
Jdou k nám.
- Kdo? - Ibrahim.
Dobře, tak zítra?
Kam jdeš?
Přijď večer. Promluvíme si.
Co udělal?
Do toho ti nic není, rozumíš?
Všichni máme démony.
On byl ten můj.
Můj starší bratr Ibrahim.
Vždycky takový nebyl.
A já vždycky nebyl slepec naší čtvrti.
80. LÉTA
ČTVRŤ MURETS
Táta si tuhle čtvrť vybral kvůli... tomuhle.
Tohle potřebuju.
K PRONÁJMU
Nemůžeme celý život dělat pro nějakýho šéfa,
co nás považuje za špínu.
Jasně. Jak tu restauraci pojmenuješ?
Restaurace Keïta.
Můj táta a Agna, která čekala Ibrahima,
sem přišli začít nový život, lepší život.
V kufrech si přinesli velké sny.
A chtěli si je splnit.
Pro lidi odsud tu nic nebylo.
Ta restaurace byla dárek. Dárek pro celou čtvrť.
Místo plné života, kde si lidé povídali.
Táta byl šťastný.
Došly nám banány.
Dokázal uživit rodinu.
- Tati, můžu jít hrát fotbal? - Jo, běž.
Ibra si ve čtvrti našel svoje místo.
- Jak je? - Jdeme.
Všechno bylo fajn.
Dokud si táta ze své vlasti nepřivezl překvapení.
- Zvykneš si. - Ne!
- Moji matku. - Ať vypadne!
To nepřipadá v úvahu.
Nemůžeš mi vnutit druhou ženu.
Tohle je Evropa! Vždyť víš.
- Copak ti já nestačím? - O to nejde.
- Proč mě nutíš? - Tohle je můj dům.
Já platím účty. Já rozhoduju.
Hotovo. Tečka.
Hotovo? Tu restauraci jsme otevřeli společně.
Máš snad krátkou paměť?
Všechny tapety, všechno tady jsi dělal se mnou!
- Ať se sbalí a vypadne. - Už jsem řekl.
To mi nemůžeš udělat, Ousmane! Nepřijmu to!
Všechno jsi tu budoval se mnou! Vrátí se domů a je to!
Tehdy Ibra začal ztrácet svou bezstarostnou povahu.
Tím spíš, že rok po příjezdu mé matky
jsem přišel na scénu já.
Od té chvíle už v rodině Keïtových nic nebylo jako dřív.
Všichni jsme si navzájem museli dělat místo.
A nebylo to snadné.
- Co to děláš s vlasy mého syna? - Cos říkala?
- Co to děláš s vlasy mého syna? - Uklízím. Copak nevidíš?
Jaký čáry s nima chceš dělat?
Ty ses úplně zbláznila.
To máš pravdu! Zahoď je!
Jasně, že je vyhodím!
Ty ničitelko rodiny! Já uklízím a ty...
Máma se vždycky bála čarodějnic.
Nejspíš pozůstatek víry z domova.
Byla si jistá, že se chce Agna s nějakou sejít.
Protože jsem slýchal tyhle příběhy, všude jsem ji hledal.
Myslel jsem, že jsem ji našel.
Ibrahimovi se podařilo dostat se pryč z bytu, kde se dusil.
Máš se? Jak je?
V pohodě.
Ale tehdy jsem to neviděl.
Šlo mi jen o to porazit tátu v awalé.
Zdá se mi to, nebo dostáváš nakládačku?
Tohle je poprvé, co táta prohrál.
Aïssato, hraj si jinde.
Příchod mé nevlastní sestry Aïssaty pomohl Agně získat zpět území.
To jsem nečekal.
Vítězství!
Myslel sis, že mám slabou pozici.
A já toho využil.
Jak říkával můj velitel:
„Přijmi svou slabinu.
Nebojuj s ní. Udělej z ní silnou stránku.“
- Dobře? - Ještě jednu hru?
S radostí!
Fízlové! Jsou tu fízlové!
Počkej.
- Zůstaň u strejdy. - Pojď, zlato.
Stůj!
Hej, stůj!
Co tu všichni děláte? Co to má být?
Pozor! Fízlové! Hej!
Hej, jsou tady fízlové!
Opovaž se ještě vstoupit do mého domu!
Pane!
Pane! Dost!
- Máme ho! - Už nejsi můj syn!
Jsi ostuda rodiny! Zneuctil jsi Keïtovy!
- Nech toho! - Pane!
- Zmiz! - Přestaň!
Je to tvoje chyba! Jsi na něj moc měkká.
- Jo! - Tak jdeme.
Už nejsi můj syn! Zmizni!
Bylo to poprvé, co jsem tátu takhle viděl.
Všechno jsem nechápal,
ale poznal jsem, že to s rodinou Keïtových není dobré.
Hej, jsem tady!
Poběž!
Dokáže fakt praštit.
- To je fuk. - Varuju tě.
Hej, vypadni odsud!
Jdi do prdele!
Nesahej na mě!
A co uděláš?
Pomozte někdo, prosím!
Táta to měl za nešťastnou nehodu,
ale máma byla přesvědčená, že Agna použila magii.
Myslela si, že tenhle stav mi způsobila černá magie.
Černá magie mi vzala zrak.
Každopádně se mi každý musel přizpůsobit.
Jak je Adamovi?
Můžu vám pomoct.
Máma nemusí vyhazovat svoje věci.
Jo? A jak?
Pomůžeš mu získat zpátky zrak?
S tím bytem nic nenaděláme. Je moc malý.
Plný nepořádku.
Musíme ho vyprázdnit.
Aby ten kluk nenarážel do věcí, než si zvykne.
Každý něco obětuje, včetně tvojí mámy.
Našel jsem byt.
Hodně velký, v bloku B.
Hodně pokojů. Vejde se tam celá rodina.
Jak jsi tady tak rychle našel byt?
Komu jsi vyhrožoval?
Komu jsi zaplatil?
Myslíš, že budu žít v bytě zaplaceném ze špinavých peněz?
Já se musím starat o rodinu, ne ty.
Víš co?
Přijď za mnou, až budeš dobrý člověk.
Skutečný muž.
Jinak...
na mě zapomeň.
Můj pokoj je tak velký!
- Mám ho celý pro sebe? - Celý pro sebe.
Kde je Adamův pokoj?
Hned vedle tvého.
Z jeho pokoje uvidíte můj dům.
Kdy sem přijde?
Brzy.
Aïssato, půjdeš si hrát do svého pokoje?
Promluvím si s tvým bratrem.
Ibé...
- Tohle není dobrý nápad. - Ne. To nic, mami.
Hodně sis toho vytrpěla.
Nemusíme se pořád podřizovat. Teď je na něm, aby přišel.
Tak rychle jsi dospěl.
- Takže ten byt je můj. - Celý tvůj.
Neboj se.
- Tak já jdu. - Děkuju.
Výborně, synu! Už mě nepotřebuješ.
Tady, podej mi tu hůl. A je to.
Sedí se ti dobře?
Něco jsem ti přinesl.
Co to je?
Hádej.
Sada na awalé?
I jsem ti ji upravil.
Podívej.
„Přijmi svou...“
„Přijmi svou slabinu a...
udělej z ní...
svou silnou stránku.“
„Přijmi svou slabinu a udělej z ní svou silnou stránku.“
Skvělá práce, synu.
Jsem na tebe moc hrdý.
Přijmi svou slabinu a udělej z ní svou silnou stránku.
Do toho ti nic není.
Hej, nech svýho bráchu na pokoji!
- Nevlastního. - Bráchu!
Tady nejsou nevlastní bráchové.
Co chceš dokázat útočením na slabší?
Mluvil jsem s jeho kamarádem.
Takhle z něj uděláš chlapa?
Jednám s ním jako s ostatníma. Měl bys i ty.
- Jako s ostatníma? Takže ho mám bít? - Mě jsi bil.
Dobře jsem dělal a udělám to klidně znovu.
Dneska večer.
Dobrý, tati?
Jo, jsem v pohodě, chlapče.
Půjdeš tam?
Nemám moc na výběr.
Sakra...
Nechoď tam. Nezdá se mi to.
Když nepůjdu, přijde k nám, kde je máma, sestra. Ani náhodou.
Hele, jde o Aïssatu?
Ne, to není možný. Jsme super opatrní. Kvůli tomu ne.
Neměj strach. Nic se nestane. Prostě to s tvým bráchou vyřeším.
Pojď si ještě zahrát.
Bude to chvilka.
Sedni.
Víš, že tě nemůžu vzít dovnitř.
Hej, pozor. Tady.
- Jak se máš? Dobrý? - Jo, není to špatný.
Nečekala jsem tě tak brzy.
- Ještě nemám papíry. - Promiňte. Musím na záchod.
Drž kurva hubu! Myslíš si, že můžeš sahat na moji sestru?
Je to královna a ty flákač! Přesně tak.
- Přísahám, že jsem se jí nedotkl. - Sklapni! Nelži!
Jestli se k ní přiblížíš, tak tě sundám.
Vyhoďte ho odsud, než ho zabiju.
Chlapče, co je s tebou? Co se děje?
Promiňte.
Jsi kurva mrtvej!
Vstaň, do prdele!
Zabij ho!
Slyšíš, co říkám?
Mám oči a uši všude! Ztratíš se!
Když se k ní přiblížíš, dozvím se to!
- Ty hajzle. Slyšíš? - Přestaň, prosím!
- Saháš lidem na sestry? - Nehraj si se mnou!
Je pryč.
Nechali Malika jít.
Už to nevydržím. Dělají nám ze života peklo.
Všechno rozbijí.
Třeba ten výtah, pořád ho rozbíjejí, aby mohli kšeftovat.
To nic, paní Diopová.
Bude to dobré.
Adamo?
- Někdo za tebou přišel. - Kdo?
Nemůžete mu říct, ať to starý tričko vyhodí?
Ten chudák to nevidí.
Hej, pomalu s tím tričkem.
Bývalo moje.
Aha, chápu.
Moc pěkné tričko.
Nádherné.
Zatracená vlezdoprdelko!
Že se nestydíš!
To tričko je v pohodě.
Tak jo, děti, jdu zpátky do restaurace.
- Necháme tu mladé o samotě. - Dobře.
- Ahoj, tati. - Ahoj.
- Jsi krásná. - Díky.
- Jak je? - Dobře, co ty?
V pohodě.
Dělám nějakou práci.
- Víš, kde je? - Kdo?
Kdo myslíš?
Nevím.
Už dva dny mu volám. Padá to do hlasové schránky.
Ten debil mě blokuje. Zkoušela jsem všechno. Insta, Snap.
Jen doufám, že se mu nic nestalo.
Jestli mě blokuje kvůli jiný holce, má problém.
Je ti to k smíchu?
Vůbec ne.
Vůbec ne. To bych si nedovolil.
Jsi nejhorší gauner čtvrti. To bych neudělal.
To je fuk.
Pusť mi tu skladbu.
- Tamtu? - Jo.
Tady je. Tady je tvůj kluk.
Líbí se ti to?
Super!
Jo?
Můj kluk je skvělej!
To proto, že jsem z jeho sračky udělal magii.
Ty žárlíš?
Trochu.
Neboj se. Jsi nejlepší.
To už je lepší.
Ale myslím to vážně. Tohle nikdy neudělal.
Voláme si desetkrát denně.
- Přísahej, že to nevykecáš. - Co?
Přísahej!
Nevykecáš to.
Tak do toho.
Byl jsem u paní Diopové.
Slyšel jsem, jak ho Ibra s kámošema zmlátili
a vyhrožovali, že ho zabijou, když se s tebou sejde.
Sakra...
Chápeš?
Říkal jsem vám, dělejte si, co chcete, ale ne před lidma.
Koho zajímají lidi?
Nemůžeš prostě... Kde si myslíš, že jsi?
Co je?
Neslyšíš to?
Ne.
Takovej divnej zvuk.
Pojď.
To je táta!
Tati!
Tati! Musíme někoho zavolat! Tati!
Pomoc! Tati.
Co mu je?
- Co mu je? - Zavolejte někoho!
Pomoc, prosím! Zavolejte někoho!
- Pomoc! - Tati, zůstaň se mnou.
- Tati! - Pomoc!
Má pravdu.
Tahle restaurace je tvoje.
Založila jsi ji s manželem.
Je to tvůj pot.
Nemůžu uvěřit, že vám ji odkázal oběma.
Vážně...
Ona nikdy nic neudělala.
Ousmane jí už koupil ten byt.
A teď zdědí i tohle?
A co Ibrahim? Co dostane on?
Nic?
To přeci není v pořádku.
I když spolu nemluvili, tohle svýmu synovi nemůžeš udělat.
Tak to nemůžeš nechat.
Když už tu teď není, musíme se držet stranou, synu.
Ještě víc než dřív.
Počkej, Maliku!
Co to je?
- Nic. - „Nic“?
To nic není, klid. Tady ne.
Štve mě, že tě nevídám. Řeknu mu to, je mi to fuk.
Komu?
- Ibrovi. - Ne.
Ne. Nic mu říkat nebudeš.
Hele, budeme to držet v tajnosti. Počkáme, než to přejde. Není na výběr.
Viděl jsem mu to na očích. Chtěl mě zabít.
Vždycky takovej nebyl. Tohle je teď jeho způsob, jak mě a mámu chrání.
Časem tě přijme.
Já nemůžu.
Nemůžu. Ty to nechápeš.
To myslíš vážně?
Adamo!
Jen ty nás můžeš zachránit.
Přijď ke mně, až budeš připravený.
Můžu ti pomoct, Adamo.
Můžu ti pomoct.
Zavíráme.
Jsi slepej, nebo hluchej?
- Co to děláš? Počkáme. - Nechce jít pryč.
Nech ho být.
Musíme si nutně promluvit o Eddym. Pojď.
Ani hnout!
K zemi!
Ruce za hlavu!
Dej mi to! Drž hubu! Dej to sem, nebo jsi mrtvej!
Fajn, mám všechno!
Otevřete!
Co se děje?
Co je?
Dejte to tamhle, doleva. Do ložnice.
Jak „tamhle“?
- Co se děje? - Musím si tu něco nechat.
Jsme ve válce s Eddym a jeho lidma. Vymyká se to z rukou.
- To je mi fuk. - Co jsi říkal?
- Zatahuješ mě do sraček! - Co jsi říkal?
Proč ne u tebe?
U mě by to fízlové našli. U postiženýho hledat nebudou.
Navíc je to tady moje.
Je mi fuk, co se píše v závěti.
Něco si tu nechám a hotovo!
Ať se to tátovi líbilo, nebo ne, z půlky mi to tu patří.
Chápeš?
Postarám se o tebe i o mámu.
Když tu není on, postarám se o tebe, ale po svým.
Dávám prachy na stůl jako on.
- Hej, jsou tady fízlové! - Fízlové!
Stůj!
Tome!
Stůj!
Běžte tamtudy!
Stůj!
Fízlové!
Do prdele!
Hej! Ustupte! Ustup!
Ustup!
Ustupte!
Není tu co vidět!
Co se děje?
Děláme svou práci!
- Co udělal? - Zavolali nám.
- Eddyho člověka přepadli. - Cože, Tomtome?
Já nic neudělal. To ten zkurvysyn.
Drž hubu.
Nebuď nezdvořilej.
Proč vzal roha, jak nás viděl?
Prohledej ho tu.
- Nepotřebuju svolení. - Jestli někoho přepadl, má to u sebe.
Prohledej ho. Když něco najdeš,
můžeš si ho vzít. Nikdo se nehne.
Jestli ho odvezeš bez prohledání,
vyvolám bitku, jakou jsi neviděl.
To je všechno?
Všechno.
Sakra...
Vypadnete odsud.
Radši rychle zmizte!
Ztraťte se!
Pospěšte si!
NÁKUPNÍ CENTRUM BIEVRE – PEKAŘSTVÍ
Pošli lidem svůj životopis. To řekla, brácho!
Tvůj bratranec je cvok.
Pak ta holka řekla...
Co chceš?
Majitelé obchodů si stěžují.
A nelíbí se mi, co slyším.
Já chráním tuhle čtvrť. Každej se musí snažit, jasný?
Chráníš svoje kšefty, ne čtvrť. Nejsem idiot, Ibrahime.
Hej, starouši.
Nepoučuj mě tady. Už mi není deset.
Ibrahime.
Nenamlouvej si, žes vyrůstal bez lásky.
Tvůj táta tě miloval.
Strašně moc.
Vím, že hluboko uvnitř to víš.
- Ten starouš je blázen. - Jo.
Ibro, co to děláš?
Ibro! Kam jdeš?
Co se stalo?
Ukradli všechno. Ibrovy věci.
Všechno je pryč.
Tohle nikdy neskončí. Mám toho plný zuby...
Mám toho dost. Jsem unavená.
Pojď dál.
Kdy to skončí?
Už to nevydržím.
Bojím se o mámu.
Musím se ho zbavit.
Ty to dokážeš.
To ty jsi mě oslepila.
To si myslíš?
To si myslí moje máma.
Přijď za mnou, Adamo.
Poslouchej můj hlas, poslouchej své srdce.
Vidíš, Adamo.
Poznej, kdo jsi.
ČTVRŤ BASTIONS
Co chceš, kámo?
Vymkne se ti to z rukou.
- Nevíš, co můj bratr dokáže. - Ne.
Ale já dokážu mnohem víc.
Ta vaše válka všechny ničí.
Matky, děti, všechny.
Vrať ty věci, prosím.
„Vrátit ty věci?“
Ne, mluv vážně. Kdo si myslíš, že jsi?
Kšeft je kšeft.
Vzal jsem si, co bylo moje.
A nehne se to odsud.
Jsi dobrej člověk. Vrať se domů, než budeš mít potíže.
Odveďte ho zpátky.
- Dělej. - Pusť mě.
Běž domů!
Nepotřebuju tě.
- Držte ho! - Hej!
Pojď sem!
- Pojď, sakra! - Nechte toho!
- Nechte mě! - Hni se!
- Držte ho! - Nechte toho!
- Co jsi dělal u Eddyho? - Nic! Nic jsem nedělal!
Ty věci jsou pryč.
Byl jsi v Eddyho čtvrti, ale nic jsi nedělal?
Tomtom tě viděl. Co jsi tam dělal?
Chtěl jsem to zpátky.
Napravit to.
Přísahám Bohu.
Mluv, debile!
Nechce se ti mluvit?
Musí mluvit.
Jinak jsme mrtví.
Takže musí být schopen mluvit. Uděláme to jinak.
Necháme tě si to promyslet. Měl bys mít co říct, až se vrátíme.
Adamo...
Poslouchej své srdce.
Nepřítel tvého nepřítele je tvůj přítel, Adamo.
- Nemohlo to počkat, až skončím? - Ne, nemohlo.
Slyšela jsi, co se říká? Tvůj bratr má Adamu zamčeného ve sklepě.
Nesmysl.
Ne, to není nesmysl.
Ptal jsem se kamarádů. Ti mi to řekli.
Ani jeho máma neví, kde je.
- Panikaří. - Kdo ti to řekl?
To ti nemůžu říct.
- Ty mi nevěříš, jo? - Ne, samozřejmě, že ti věřím.
Ale tvýmu bráchovi nevěřím.
Co by asi udělal mně?
Nevím, co říkal tvůj kamarád, ale je to blbost. Jasný?
Ibra není svatej, ale neházej na něj všechno.
- To by Adamovi nikdy neudělal. - Vážně? Copak mě skoro nezabil?
To bylo jiný. Chtěl mě chránit.
Přestaň ho pořád omlouvat.
Otevři oči.
Vážně.
Jinak přijdeš o všechno.
- Tvůj syn je tady. - Panebože, dítě!
Co ti to udělali? Proboha!
Co to s tebou je? Proč jsi ho tak zmlátil?
Uklidni se, sakra!
Uklidni se.
Pusť mě!
Ať mi řekne, co dělal u Eddyho, jasný? Jinak ho zabiju.
Já to všechno napravím. Postarám se o tebe.
Mami.
Lásko moje.
Já vidím.
Už zase trochu vidím.
Víš něco o Adamovi?
Jak to myslíš?
Maimouna ho prý hledá. Nevíš, kde je?
- Jak mám vědět, kde je? - Jen tak.
No... říkají se různý věci.
Věci?
Tak to vybal. Co se říká?
O co jde?
- Že držíš Adamu ve sklepě. - Cože?
Hej!
Ibé. Není to tak, viď?
Ibé! Řekni mi, že to není pravda.
Ibé, řekni, že tohle neděláš.
Ibé!
- Zradil mě. - Cože?
Může za to on sám. Ne já.
Musíš ho pustit, Ibro, prosím.
- Nemůžu, teď ne. - Mami.
To rodině nesmíš dělat! Je tvůj bratr!
- Už není moje rodina. - Jak to?
Přestaňte mě otravovat, jo? Já to vyřeším.
Ne, nepřestaneme. Tohle je vážný.
- Víš, že zmlátil i Malika? - Ibé...
Skoro ho zabil.
- Táta by ti to nikdy nedovolil. - Drž hubu!
Co je to s tebou? Drž hubu!
Tady o něm nemluv, jasný?
Ještě jednou to řekni!
Kde byl, když se ti platila škola?
Když jsem ti zaplatil počítač? Kdy jsme museli zaplatit za byt?
Já se kvůli vám dřu!
Ani nevíš, pod jakým jsem tlakem. Abyste měly dobrej život!
Jasně, je to mámina a moje chyba?
- Je naše chyba, že se chováš jako gauner? - Co?
Myslíš si, že tohle nic nestojí? Tohle všechno!
Kde se to tady vzalo?
Myslíš, že bych nechtěl být jako tví bohatí přátele?
Jasně, hraj si na oběť.
Tady nejsou žádné oběti! Ani s tím nezačínej!
Vydělal jsem to sám. Nikomu nic nedlužím!
Vem si svý špinavý peníze! Co chceš?
Chceš nás podplatit?
- Nedělej se! - Moje svědomí není na prodej!
Já tohle musím dělat. Musím mít respekt. Chápeš?
- Chceš mít krev na rukou, tak do toho! - Přestaň mě srát!
Máš štěstí, že jdu pryč! Přestaň mě srát!
Správně, vypadni! Ty debile!
Já tě kurva nenávidím!
To je Agna.
Promiň!
Zabil jsem ji.
Jdeme.
Honem, jdeme!
Vezměte je dál.
Pojďte, tudy.
Jsi si tím jistej?
Co tím riskujeme?
Je to stará paní. On je slepej.
Řekl bych...
že když máš u sebe rodinu nepřítele, máš ho v hrsti.
Kdyby něco, vyhodíme je. No a co?
Takhle jsem ji našel. Zavolal jsem sanitku. Už jedou.
Nevěděl jsem, že jde do sklepa.
Drž hubu, kurva!
- Jsi mrtvej! Zabiju tě! - Ibro!
Přestaň!
- Přestaň! - Zabiju tě!
- Ibro! Přestaň! - Zabiju tě, ty hajzle!
- Přestaň! Ibro! - Jsi mrtvej. Zabiju tě!
- Přestaň! - Pusť mě!
- Podívej! - Přestaň řvát.
Podívej se!
Podívej, co udělali!
Adamo!
Dokud tu budeme, nikdo nesmí vědět, že zase vidíš.
Chrání nás to. Nevidomého nikdo nepodezírá.
Když jsi slepý, nemůžeš být vrah.
Pojď sem, synu.
Vážně jsem ji neviděl, mami.
Měli to být oni.
Znám svého syna. Vím to.
Ale zůstaň slepý.
Nikdo nebude o tvých slovech pochybovat.
Pamatuješ, co říkával táta.
Udělej ze své slabiny silnou stránku.
Ukaž mi oči.
Děkuju.
- Salam. - Ahoj, mami.
Jak se máš? V pokoji na tebe čeká Aïssata.
Zeptej se, jestli bude jíst.
Sakra...
Kde jsi byl?
Byl jsem pro jídlo.
Jídlo? To ho dáváte tam?
Ne, obchod byl zavřený.
Zeptej se Aïssaty, jestli bude jíst.
Máma se ptá, jestli budeš jíst.
Budeš?
Jo.
Tumáš.
Můžu ti pomoct, teto?
Dělej si, co chceš.
Ale já končím.
Už ti nedám ani euro.
Díky Bohu, že tu už Ousmane není, aby to viděl.
Co to bylo?
Odtáhni to odsud.
Je obrovský riziko, že tady jsi.
I pro tebe.
Já vím, ale musím s tebou mluvit.
Jde to do prdele. Co je Agna v komatu, Ibra magoří, kámo.
A Aïssata je na tebe strašně naštvaná. Hledá tě!
Nic novýho? Žádná známka, že se probudí?
Ne.
A to není všechno.
Co Eddy ukradl to zboží, je na koni.
Ibrovi vyhrožují velkoobchodníci.
Některý jeho lidi zmizeli. Ve čtvrti zuří válka.
Ať mi zavolá!
Je to čím dál horší.
Zkurvený fízlové.
Dokonce vydírají majitele obchodů. Znáš holiče Chérifa?
Víš, jaký je. Postavil se jim.
Teď je Chérif pryč. Celé holičství je pryč.
Lehlo popelem.
Sakra...
Paní Diopová nevychází. Aïssata je v depresi.
Můj vztah, čtvrť, děti, brácho, nic není v pořádku.
Všechno jde do háje.
Proto jsem ti to přišel říct.
Musíme něco udělat.
Láme mi to srdce, ale co můžu dělat?
Já nevím.
Možná...
Možná bys měl jít na policii.
Co?
Musí to skončit.
Běž jim říct, co se stalo, co Ibra udělal.
Taky nemám fízly rád, kámo.
Ale nemáme na výběr.
Zašlo to moc daleko.
Co mám říct o Agně?
Řekni jim pravdu.
Že jsi slepý, nevidíš. Nevěděl jsi, že je to ona.
Myslels, že je to Ibra.
Bál ses o svůj i matčin život.
- Řekni pravdu. - Nikdy nepůjde do vězení.
Jasný?
Nemám důkazy o tom, co udělal. Žádný zboží, nic.
- Mluvil? - Cože, s fízlama?
Ne, s fízlama samozřejmě nemluvil. On není ten typ, co by šel k fízlům.
Ani Aïssata to nikomu nemůže říct.
Chtějí jenom tebe.
Ahoj, Aïssato.
- Jak je? - Dobře.
Malik není doma.
Já vím, jen jsem pro něco přišla. Máma taky není doma?
Ne, je v práci.
Tak jo. Můžu jít dál?
To snad není možný!
Nech toho.
Hej! To je šílený!
Ty jako vidíš?
To je zasranej zázrak!
Kurva...
Může se to stát.
Co?
- Že se slepýmu vrátí zrak. - Jak to?
Ve chvílích citových otřesů nebo po ráně do hlavy se ti může zrak vrátit.
Agna byla vážně nehoda.
Přísahám, viděl jsem rozmazaně.
- Myslel jsem, že nás jde zabít! - Věřím ti.
Musím jít ven, kámo.
Nemůžu bejt ve dne v noci takhle zavřenej s mámou. Prostě nemůžu.
Musím se dostat pryč.
Musím jít.
Jinak to nejde. Vždycky jsem byl všem na obtíž.
No tak, nech toho.
Děkuju.
Díky, brácho.
- Jsi v pohodě? - Hm.
- Nejsi v pohodě. - Ne, jsem v pohodě.
- Co se děje? - Nic.
Mně to můžeš říct.
Jde o mámu?
Volali z nemocnice?
Tak co?
Můžeme ho najít.
Můžeme najít Adamu.
Hele, chci ho stejně jako ty. Ale slib mi, že neublížíš Malikovi.
Co ten s tím má společného?
Slib mi to, prosím.
Povídej.
Eddy tě chce vidět.
Dostal pravý hák, pak další.
- Pusť mě! - Pro něco šel.
Co to děláš?
- Zahradnický nůžky. - Co děláš?
Vzal si nůžky.
- Ruku! - Přestaň!
Nechte toho!
Do prdele.
Tady to je.
Něco ti poslal.
Chápu. To nic.
Tvůj kámoš je ve sklepě. Chce tě tam taky.
Když mu tě dám,
nechá mě za to pár měsíců používat několik míst.
Vzal jsem to.
Nevyčítáš mi to?
Je to jen kšeft.
Odveďte ho zpátky.
Pojď.
Co kdybych ti dal celou čtvrť?
No tak, jedeme.
Měli bysme počkat dýl, Ibro.
Jsme v úzkých. Ti parchanti na nás čekají. A pak...
Slíbil jsi mi to. Tys mi to kurva slíbil!
- Aïssato, přestaň. - Pusť mě, Omare.
Ibro, prosím. Pusť ho. Jestli mě máš rád, pusť ho.
Prosím. Poslouchej.
Vážně? Máma je v kómatu kvůli tobě!
Nechceš to vidět, ale všechno to je kvůli tobě!
Tobě! Do prdele, pusť! Pusť mě!
Otevřete dveře, sakra!
Pusťte mě ven, kurva! Otevřete dveře!
Pusťte mě ven!
Kdo je tam?
Hej! Ne!
To jsem já, brácho.
Je konec.
Do prdele.
Musíme rychle.
Policie, slyším.
Adamo!
Do prdele, není nic vidět!
Dělej, vstávej!
Nejde proud. To je divný.
To je mi u prdele!
Máme doma deset kilo, běž pro to.
Sežeň auto, vezmi si rukavice a zakopej to.
To je mi fuk. Něco vymysli!
Hejbni prdelí a přijď. Hned!
Za pět minut, odteď! Můžeš přivést Tonyho.
Jasně, poslouchej mě.
Ibra se mi podíval do očí...
Co se děje? Co je to za randál?
Pojďte.
Zůstaňte tu. Zamkněte se tady.
Za žádných okolností nikomu neotvírejte.
Než dorazí policie.
Policie, slyším.
Ano, volám z bytu v bloku C ve čtvrti Murets.
Lidi ze čtvrti Bastions na všechny útočí.
Kdo na vás útočí?
Lidi ze čtvrti Bastions. Jsou ozbrojení. Útočí na lidi!
- Jaké mají zbraně? - Já nevím!
Rychle přijeďte!
Co tady děláš?
- Vstávej. - Je všechno v pořádku?
Odpověz mi, Ibro!
Co se děje?
Ibro, odpověz mi, sakra!
Ibro, odpověz mi, prosím.
Co se děje?
Otevři dveře! Co se děje? Odpověz, prosím!
Podívej, co jsi udělal.
Ibro, odpověz mi, prosím!
Co se to děje?
Ibro, odpověz!
Ibro, sakra, odpověz mi! Co se kurva děje?
Do prdele, Ibro!
Ibro, prosím, zůstaň se mnou.
To bude dobrý. Podívej se na mě.
Bude to dobrý. Podívej se na mě.
Zůstaň se mnou. Podívej se na mě.
Ne, neodcházej! Ne, zůstaň se mnou, prosím!
Ne!
Ne, neodcházej, Ibro. Prosím.
Ibro, prosím, neodcházej. Neopouštěj mě!
Ibro!
Ty! Pojď se mnou!
No tak, dělej! Běž! No tak!
Hej, to je dobrý!
Znám ho odmala. Je slepej.
Je postiženej, nevidíš?
Co chceš, aby dělal? Je postiženej.
Jdeme. Jsou tam ještě další.
Pusťte mě, sakra!
Pusťte mě!
Přijmi svou slabinu, udělej z ní svou silnou stránku.
Překlad titulků: Marek Buchtel