Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מלך הצללים -‬
‫לעזאזל...‬
‫טוב, סיימת?‬
‫כן.‬
‫מה זה? מה מצחיק אותך?‬
‫תפסתי אותך.‬
‫אתה חסר כבוד.‬
‫מנסה לרמות אדם עיוור.‬
‫עיוור או לא, זה לא משנה, אחי.‬
‫אני מוגבל יותר ממך במשחק הזה.‬
‫לעזאזל. אתה משנן הכול, נכון?‬
‫לא.‬
‫אני באמת יכול לראות.‬
‫אל תספר לאף אחד.‬ ‫אחרת לא אקבל קצבת סעד.‬
‫תפסיק. כמעט האמנתי לך!‬
‫בכל אופן, זה המשחק היחיד שאני מפסיד בו.‬
‫זהירות! תיזהר.‬ ‫אתה תאבד את הגולות שלי.‬
‫תנגן את הקטע שלך ותפסיק להתבכיין.‬ ‫-את השיר שלי?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫זו גרסה ראשונית. זה עוד לא גמור.‬
‫אתה יודע שאצטרך שתפעיל את הקסם שלך עליו.‬
‫בבקשה.‬
‫לא כזה גרוע הפעם.‬
‫לך לעזאזל. באמת?‬
‫זה טוב.‬
‫לא אכפת לי!‬ ‫הוא לא יכול לזלזל בי, אתה שומע אותי?‬
‫חיכיתי מספיק זמן.‬ ‫הוא יביא לי את הכסף, אחרת... ‬
‫מה קורה?‬
‫הם בדרך אלינו.‬
‫מי?‬ ‫-איברהים.‬
‫טוב, נתראה מחר?‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫בוא הערב. אנחנו צריכים לדבר.‬
‫מה הוא עשה?‬
‫אל תתערב. זה לא עניינך.‬
‫לכולנו יש שדים.‬
‫הוא היה השד שלי.‬
‫אחי הגדול, איברהים.‬
‫הוא לא תמיד היה כזה.‬
‫ואני לא תמיד הייתי העיוור של השכונה.‬
‫- שנות ה-80 -‬
‫- שיכוני מורטס -‬
‫מה שגרם לאבא שלי‬ ‫לבחור בשיכונים האלה... היה זה.‬
‫אני צריך את זה.‬
‫אנחנו לא יכולים לעבוד כל חיינו אצל בוס‬
‫שמתייחס אלינו‬ ‫כאילו אנחנו נחותים יותר מעפר.‬
‫נכון. איך תקרא למסעדה?‬
‫מסעדת קייטה.‬
‫אבא שלי ואניה,‬ ‫שהייתה אז בהיריון עם איברהים,‬
‫באו הנה כדי להתחיל חיים אחרים,‬ ‫חיים טובים יותר.‬
‫הם הביאו חלומות גדולים במזוודותיהם.‬
‫- מסעדת קייטה‬ ‫מטבח אפריקאי -‬
‫הם יגשימו אותם.‬
‫בעבר, לאנשים משם לא היה מה לחפש כאן.‬
‫המסעדה הייתה מתנה. מתנה לשכונה.‬
‫מקום לשיחה ולשיתוף. מלא חיים.‬
‫אבי היה מאושר.‬
‫נגמרו לנו הבננות.‬
‫הוא פרנס את משפחתו.‬
‫אבא, אני יכול ללכת לשחק כדורגל?‬ ‫-כן.‬
‫איברה מצא את מקומו בשיכונים.‬
‫מה קורה?‬ ‫-קדימה.‬
‫הכול היה בסדר.‬
‫עד שאבא שלי חזר מביקור מולדת עם הפתעה.‬
‫את תתרגלי.‬ ‫-אני לא!‬
‫אימא שלי.‬ ‫-היא צריכה לארוז וללכת!‬
‫לא בא בחשבון, אניה.‬ ‫-אתה לא יכול לכפות עליי אישה שנייה.‬
‫זאת אירופה! אתה יודע את זה.‬
‫אני לא טובה מספיק בשבילך?‬ ‫-זה לא העניין.‬
‫למה אתה כופה את זה?‬ ‫-זה הבית שלי.‬
‫אני משלם את החשבונות. זו החלטה שלי.‬
‫סוף הסיפור.‬
‫סוף הסיפור? פתחנו את המסעדה יחד.‬
‫יש לך זיכרון קצר?‬
‫כל הטפטים, כל מה שיש כאן, עשית את זה איתי!‬
‫היא אורזת את החפצים שלה ועוזבת.‬ ‫-אמרתי את שלי.‬
‫אתה לא יכול לעשות לי את זה, אוסמני!‬ ‫לא אקבל את זה!‬
‫בנית את הכול כאן איתי!‬ ‫היא חוזרת הביתה. זהו זה!‬
‫ואז איברה החל לאבד‬ ‫את האופי חסר הדאגות שלו.‬
‫במיוחד כי שנה אחרי שאימא שלי הגיעה,‬
‫נכנסתי לתמונה.‬
‫מאותו רגע,‬ ‫המצב בבית קייטה לא היה אותו דבר.‬
‫כולנו היינו צריכים לפנות יותר מקום זה לזה.‬
‫וזה לא היה קל.‬
‫מה את עושה עם השיער של הבן שלי?‬ ‫-מה אמרת?‬
‫מה את עושה עם השיער של הבן שלי?‬ ‫-אני מנקה. זה לא ברור?‬
‫איזה מין כישוף את מנסה לעשות?‬
‫יצאת מדעתך.‬
‫את צודקת, נכון! תזרקי את זה!‬
‫ברור שאזרוק את זה!‬
‫הורסת משפחות שכמוך! אני מנקה ואת... ‬
‫אימא שלי תמיד פחדה ממכשפות.‬
‫שריד של אמונה מהבית.‬
‫היא הייתה בטוחה‬ ‫שאניה נפגשת עם אחת בשיכונים.‬
‫בגלל ששמעתי את הסיפורים האלה‬ ‫כשהייתי ילד, חיפשתי אותה בכל מקום.‬
‫הייתי משוכנע שמצאתי אותה.‬
‫איברהים מצא דרך להשאיר את עצמו‬ ‫מחוץ לדירה שחנקה אותו.‬
‫הכול טוב? מה קורה?‬
‫רגוע.‬
‫אבל לא ראיתי את כל זה אז.‬
‫כל מה שהיה חשוב לי‬ ‫היה לנצח את אבא שלי ב"אוואלה".‬
‫זה רק אני או שאתה מפסיד?‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫שאבא שלך מפסיד במשחק הזה.‬
‫אייסאטה, לכי לשחק במקום אחר.‬
‫הגעתה של אחותי למחצה, אייסאטה,‬ ‫עזרה לאניה לזכות שוב ביתרון.‬
‫לא צפיתי את זה.‬
‫ניצחון!‬
‫חשבת שאני במקום חלש.‬
‫ניצלתי את זה.‬
‫כמו שהמפקד שלי בצבא היה אומר,‬
‫"קבל בברכה את חולשתך.‬
‫"אל תילחם בה. הפוך אותה לכוח שלך."‬
‫בסדר?‬ ‫-עוד משחק?‬
‫בשמחה!‬
‫שוטרים! המשטרה כאן.‬
‫רגע.‬
‫תישארי עם הדוד שלך.‬ ‫-בואי.‬
‫עצור!‬
‫היי, עצור!‬
‫מה אתם עושים כאן? מה זה?‬
‫זהירות! שוטרים! היי!‬
‫היי, השוטרים כאן!‬
‫לעולם אל תדרוך שוב בבית שלי!‬
‫אדוני!‬
‫אדוני! מספיק!‬
‫אנחנו נטפל בזה!‬ ‫-אתה לא הבן שלי יותר!‬
‫אתה בושה למשפחה!‬ ‫אתה מבייש את משפחת קייטה!‬
‫מספיק!‬ ‫-אדוני!‬
‫תתחפף!‬ ‫-מספיק!‬
‫הכול באשמתך! את רכה מדי איתו.‬
‫כן!‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫אתה לא הבן שלי יותר. תתחפף!‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שראיתי את אבא שלי ככה.‬
‫לא הבנתי את הכול,‬
‫אבל יכולתי לראות‬ ‫שבני משפחת קייטה לא מסתדרים.‬
‫היי, אני כאן!‬
‫קדימה!‬
‫הוא עלול להרביץ באמת.‬
‫מה שתגיד.‬ ‫-אני אומר לך.‬
‫היי, תסתלק מפה!‬
‫לך תזדיין!‬
‫אל תיגע בי!‬
‫מה תעשה?‬
‫שמישהו יעזור לי, בבקשה!‬
‫אבא שלי ראה בזה תאונה טרגית,‬
‫בזמן שאימא שלי הייתה משוכנעת‬ ‫שאניה השתמשה בכישוף.‬
‫היא חשבה שמאגיה שחורה‬ ‫הכניסה אותי למצב הזה.‬
‫המאגיה השחורה לקחה ממני את הראייה.‬
‫בכל מקרה, כולם יצטרכו להסתגל מחדש בשבילי.‬
‫מה שלום אדאמה?‬
‫אני יכול לעזור לך.‬
‫אימא לא צריכה להזיז את הדברים שלה.‬
‫כן? איך?‬
‫תוכל לעזור לו לראות שוב?‬
‫אין לנו מה לעשות לגבי הדירה. היא קטנה מדי.‬
‫מבולגנת מדי.‬
‫עלינו לרוקן אותה.‬
‫כדי שהילד לא ייתקל בדברים בזמן שהוא מסתגל.‬
‫כולם צריכים לעשות את חלקם,‬ ‫כולל אימא שלך.‬
‫מצאתי דירה.‬
‫דירה גדולה מאוד, בבלוק בי.‬
‫הרבה חדרים.‬ ‫היא יכולה להתאים לכל המשפחה.‬
‫איך מצאת פה דירה כל כך מהר?‬
‫על מי איימת?‬
‫למי שילמת?‬
‫אתה חושב שאני אגור במקום‬ ‫שמשלמים עליו בכסף מלוכלך?‬
‫אני צריך לטפל במשפחה שלי, לא אתה.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫תדבר איתי כשתהיה אדם הגון.‬
‫גבר אמיתי.‬
‫אחרת...‬
‫תשכח ממני.‬
‫החדר שלי גדול כל כך!‬
‫כולו יהיה רק שלי?‬ ‫-רק שלך.‬
‫איפה החדר של אדאמה?‬
‫ממש ליד שלך.‬
‫מהחדר שלו תוכלו לראות את המגדל שלי.‬
‫מתי הוא יגיע לכאן?‬
‫בקרוב.‬
‫אייסאטה, את יכולה ללכת לשחק בחדר שלך?‬
‫אני רוצה לדבר עם אחיך.‬
‫איבֶּה...‬
‫אני לא חושבת שזה רעיון טוב.‬ ‫-לא. זה בסדר, אימא.‬
‫עברת כל כך הרבה.‬
‫אנחנו לא צריכים להסתובב כל הזמן.‬ ‫שאבא יבוא לכאן.‬
‫גדלת מהר כל כך.‬
‫אז הדירה שלי.‬ ‫-של כולכם.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני הולך.‬ ‫-תודה.‬
‫כל הכבוד, בני! אתה לא צריך אותי יותר.‬
‫הנה, תן לי את המקל שלך. זהו זה.‬
‫נוח לך?‬
‫הנה, הבאתי לך משהו.‬
‫מה זה?‬
‫תנחש.‬
‫ערכת "אוואלה"?‬
‫עיצבתי אותה במיוחד בשבילך.‬
‫תראה.‬
‫"קבל בברכה את..."‬
‫"קבל בברכה את חולשתך ו...‬
‫"הפוך אותה...‬
‫"לכוח שלך."‬
‫"קבל בברכה את חולשתך והפוך אותה לכוח שלך."‬
‫כל הכבוד, בני.‬
‫אני ממש גאה בך.‬
‫קבל בברכה את חולשתך והפוך אותה לכוח שלך.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫היי, תניח לאחיך!‬
‫אח למחצה.‬ ‫-אח!‬
‫אין כאן אחים למחצה!‬
‫מה אתה מנסה להוכיח‬ ‫בכך שאתה נטפל לחלשים?‬
‫דיברתי עם החבר שלו, לא איתו.‬
‫האם תהפוך אותו לגבר בכך שתגן עליו?‬
‫אני מתייחס אליו כאילו הוא לא שונה.‬ ‫תעשה את אותו הדבר.‬
‫לא שונה? אז אני צריך להרביץ לו?‬ ‫-זה מה שעשית לי.‬
‫טוב עשיתי!‬ ‫הייתי עושה זאת שוב אם הייתי צריך!‬
‫הערב.‬
‫אתה בסדר, אבא?‬
‫כן, אני בסדר, בני.‬
‫תלך?‬
‫אין לי הרבה ברירה.‬
‫לעזאזל...‬
‫אל תלך. יש לי הרגשה רעה.‬
‫אם לא אלך, הוא יבוא לבית שלי.‬ ‫אימא שלי שם, אחותי. אין סיכוי.‬
‫היי, זה קשור לאייסאטה?‬
‫לא, אין סיכוי.‬ ‫אנחנו זהירים מאוד. זה לא העניין.‬
‫אל תדאג. לא יקרה שום דבר.‬ ‫אני אטפל באחיך, זה הכול.‬
‫בוא נשחק שוב.‬
‫לא אתעכב.‬
‫שב.‬
‫אתה יודע שאני לא יכול להכניס אותך.‬
‫היי, זהירות. לכאן.‬
‫מה שלומך? טוב?‬ ‫-כן, לא רע.‬
‫לא ציפיתי לך מוקדם כל כך.‬
‫המסמכים עוד לא מוכנים.‬ ‫-סליחה. אני צריך לשירותים.‬
‫סתום את הפה! מי אתה חושב שאתה,‬ ‫שם ידיים על אחותי?‬
‫היא מלכה, אתה בטלן! בדיוק, בטלן.‬
‫איברה, אני נשבע שלא נגעתי באחותך.‬ ‫-שתוק! אל תשקר לי!‬
‫אני נשבע, תתקרב אליה ואני אחסל אותך!‬
‫תוציאו אותו מכאן לפני שאחסל אותו.‬
‫ילד, מה נכנס בך? מה קורה?‬
‫סליחה.‬
‫אתה מת!‬
‫קום, לעזאזל!‬
‫תהרוג אותו!‬
‫שמעת מה אני אומר?‬ ‫יש לי עיניים ואוזניים בכל מקום! תסתלק!‬
‫אם תתקרב אליה, אני אדע, לעזאזל!‬
‫בן זונה. שמעת אותי?‬ ‫-תפסיק, בבקשה!‬
‫אתה נוגע באחיות של אנשים?‬ ‫-תנסה לשחק איתי!‬
‫הוא הלך.‬
‫הם שחררו את מאליק.‬
‫אני כבר לא יכולה לסבול את זה.‬ ‫הם הופכים את חיינו לגיהינום.‬
‫הם שוברים הכול.‬
‫תראה את המעלית, הם מקלקלים אותה‬ ‫כדי שיוכלו לעשות עסקים.‬
‫יהיה בסדר, גברת דיופ.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אדאמה?‬
‫יש כאן מישהי שמחפשת אותך.‬ ‫-מי?‬
‫ברצינות, לא יכולת להגיד לו‬ ‫להיפטר מהחולצה הישנה?‬
‫המסכן לא רואה אותה.‬
‫היי, תעזבי את החולצה.‬
‫היא הייתה שלי פעם.‬
‫הבנתי.‬
‫איזו חולצה יפה.‬
‫היא יפה מאוד.‬
‫חנפנית ארורה שכמוך!‬
‫אין לך בושה!‬
‫החולצה בסדר גמור.‬
‫טוב, ילדים, אני חוזר למסעדה.‬
‫נעזוב את הצעירים במנוחה.‬ ‫-בסדר.‬
‫ביי, אבא.‬ ‫-ביי.‬
‫את יפהפייה.‬ ‫-תודה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב, ואתה?‬
‫בסדר גמור.‬
‫עובד קצת.‬
‫אתה יודע איפה הוא?‬ ‫-מי?‬
‫מי אתה חושב?‬
‫אני לא יודע.‬
‫התקשרתי אליו ביומיים האחרונים.‬ ‫השיחה עוברת לתא קולי.‬
‫האידיוט הזה חוסם אותי.‬ ‫ניסיתי הכול. אינסטה, סנאפ.‬
‫אני מקווה שלא קרה לו משהו.‬
‫אם הוא חוסם אותי לטובת בחורה אחרת,‬ ‫הוא יהיה בצרות.‬
‫זה מצחיק אותך?‬
‫ממש לא.‬
‫ממש לא, אייס. לא הייתי מעז.‬
‫את הבריון הכי קשוח ברחוב. לא הייתי מעז.‬
‫שיהיה.‬
‫תשמיע לי את השיר.‬
‫זה?‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה. זה הגבר שלך.‬
‫את אוהבת את זה?‬
‫אני מתה על זה!‬
‫כן?‬
‫הגבר שלי מעולה!‬
‫לא היית אומרת את זה‬ ‫אם לא הייתי עושה קסמים מהחרא שלו.‬
‫אתה מקנא?‬
‫קצת.‬
‫אל תדאג. אין כמוך.‬
‫זה כבר יותר טוב.‬
‫אבל אני רצינית. הוא אף פעם לא עשה את זה.‬
‫אנחנו מדברים עשר פעמים ביום.‬
‫תישבעי שלא תספרי לאף אחד.‬ ‫-לספר מה?‬
‫תישבעי!‬
‫שלא תספרי.‬
‫קדימה.‬
‫הייתי אצל גברת דיופ.‬
‫שמעתי את איברה והחבר'ה שלו מרביצים לו‬
‫ומאיימים להרוג אותו אם הוא יראה אותך שוב.‬
‫לעזאזל...‬
‫הבנת?‬
‫אמרתי לכם, תעשו מה שאתם רוצים,‬ ‫אבל לא מול אנשים.‬
‫למי אכפת מאנשים?‬
‫את לא יכולה פשוט... איפה את חושבת שאת?‬
‫מה קרה?‬
‫את לא שומעת את זה?‬
‫לא.‬
‫יש רעש מוזר.‬
‫בואי.‬
‫זה אבא!‬
‫אבא!‬
‫אבא! אנחנו צריכים לקרוא למישהו! אבא!‬
‫הצילו! אבא.‬
‫מה קרה לו?‬
‫-תתקשרו למישהו!‬
‫עזרה, בבקשה! תתקשרו למישהו!‬
‫הצילו!‬ ‫-אבא, תישאר איתי, בבקשה.‬
‫אבא!‬ ‫-הצילו!‬
‫היא צודקת.‬
‫המסעדה הזאת שלך.‬
‫הקמת אותה עם בעלך.‬
‫עבדת קשה בשבילה.‬
‫אני לא מאמין שהוא השאיר אותה לשתיכן.‬
‫ברצינות...‬
‫היא מעולם לא עשתה דבר.‬
‫אוסמני כבר קנה לה את הדירה ההיא.‬
‫עכשיו היא יורשת גם את זה?‬
‫מה עם איברהים? מה הוא מקבל?‬
‫שום דבר?‬
‫סליחה, אבל זה לא בסדר.‬
‫גם אם הם לא היו בקשר,‬ ‫אתה לא יכול לעשות את זה לבן שלך.‬
‫אל תקבלי את זה בהכנעה.‬
‫עכשיו שהוא כבר לא כאן,‬ ‫עלינו לשמור על פרופיל נמוך, בן.‬
‫אפילו יותר מבעבר.‬
‫מאליק, חכה!‬
‫מה זה?‬
‫כלום.‬ ‫-כלום?‬
‫זה כלום, תירגעי. לא פה.‬
‫נמאס לי לא לראות אותך.‬ ‫אני אדבר איתו, לא אכפת לי.‬
‫עם מי?‬
‫עם איברה.‬ ‫-לא.‬
‫לא. אל תגידי לו כלום.‬
‫היי, נשמור את זה בסוד.‬ ‫נחכה עד שהמצב יירגע. אין ברירה.‬
‫אני נשבע, ראיתי את זה בעיניים שלו.‬ ‫הוא רצה להרוג אותי.‬
‫הוא לא תמיד היה כזה.‬ ‫ככה הוא מגן על אימא ועליי.‬
‫עם הזמן, הוא יקבל אותך.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אני לא יכול. את לא מבינה.‬
‫אתה רציני?‬
‫אדאמה.‬
‫רק אתה יכול להציל אותנו.‬
‫בוא לפגוש אותי כשתהיה מוכן.‬
‫אני יכולה לעזור לך, אדאמה.‬
‫אני יכולה לעזור לך.‬
‫אנחנו סוגרים.‬
‫אחי, אתה עיוור או חירש?‬
‫מה אתה עושה? אנחנו מחכים.‬ ‫-הוא לא זז.‬
‫עזוב אותו.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על אדי.‬ ‫זה דחוף יותר. בוא.‬
‫אל תזוז!‬
‫תתכופף!‬
‫ידיים מאחורי הראש!‬
‫תן לי את זה! תסתום את הפה!‬ ‫תן לי את זה או שאתה מת!‬
‫טוב, יש לי הכול!‬
‫תפתחו!‬
‫מה קורה?‬
‫מה קרה?‬
‫שימו את הכול שם, משמאל. בחדר השינה.‬
‫"שם"?‬
‫מה קורה?‬ ‫-אני חייב לאחסן כאן דברים. אין ברירה.‬
‫אנחנו במלחמה עם אדי והחבר'ה שלו.‬ ‫זה יוצא משליטה.‬
‫לא אכפת לי.‬ ‫-מה אמרת?‬
‫אתה מכניס אותי לחרא הזה!‬ ‫-מה אמרת?‬
‫למה לא בבית שלך?‬
‫אם השוטרים יגיעו, אלך לכלא.‬ ‫אין סיכוי שהם יפשטו על אדם נכה.‬
‫חוץ מזה, זה גם הבית שלי.‬
‫לא אכפת לי מה הצוואה אומרת!‬
‫אני רוצה לאחסן פה דברים, אז אעשה זאת!‬
‫בין אם אבא אהב את זה או לא,‬ ‫המקום הזה שלי למחצה. נקודה.‬
‫הבנת?‬
‫אני אטפל בך ובאימא שלך.‬
‫אני אטפל בך עכשיו‬ ‫שהוא כבר לא נמצא כאן. בדרך שלי.‬
‫אשים מזומן על השולחן, כמוהו.‬
‫היי, השוטרים כאן!‬ ‫-שוטרים!‬
‫עצור!‬
‫טום!‬
‫עצור!‬
‫לכו לשם!‬
‫עצור!‬
‫שוטרים!‬
‫לעזאזל!‬
‫היי! תתרחקו! תתרחק!‬
‫תתרחק!‬
‫תתרחקו!‬
‫אין מה לראות כאן!‬
‫מה קרה?‬
‫אנחנו עושים את עבודתנו!‬
‫מה הוא עשה?‬ ‫-קיבלנו שיחה.‬
‫אחד מהחבר'ה של אדי נשדד.‬ ‫-טום-טום, על מה אתה מדבר?‬
‫לא עשיתי כלום. זה הבן זונה הזה.‬
‫סתום את הפה.‬
‫אל תתנהג בחוסר כבוד.‬
‫למה הוא הסתלק ברגע שראה אותנו?‬
‫תחפש אותו כאן.‬
‫אני לא צריך את רשותך.‬ ‫-אם הוא שדד מישהו, מגיע לו.‬
‫חפש אותו. אם תמצא משהו... ‬
‫אתה יכול לקחת אותו לכלא. אף אחד לא יזוז.‬
‫אם תיקח אותו ללא הוכחה לטענות שלך,‬
‫אקים מהומה כמו שמעולם לא ראית.‬
‫זה הכול?‬
‫זהו זה.‬
‫לעזאזל...‬
‫לכו מכאן.‬
‫כדאי שתסתלקו מהר!‬
‫תסתלקו!‬
‫תזדרזו!‬
‫-מאפייה, מרכז קניות בייבר -‬
‫תשלח לאנשים את קורות החיים שלך.‬ ‫היא אמרה את זה, אחי!‬
‫בן הדוד שלך משוגע, בחיי.‬
‫ואז הבחורה אמרה... ‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫בעלי החנות מתלוננים.‬
‫ואני לא אוהב את מה שאני שומע.‬
‫אני מגן על השיכונים האלה.‬ ‫כולם צריכים להתאמץ, בסדר?‬
‫אתה מגן על העסק שלך,‬ ‫לא על השיכונים. אני לא אידיוט.‬
‫היי, זקן.‬
‫אל תבוא לכאן ותטיף לי מוסר.‬ ‫אני כבר לא בן עשר.‬
‫איברהים.‬
‫תפסיק להגיד לעצמך שגדלת בלי אהבה.‬
‫אבא שלך אהב אותך.‬
‫מאוד.‬
‫עמוק בפנים אתה יודע זאת.‬
‫הזקן הזה משוגע.‬ ‫-כן.‬
‫איברה, מה אתה עושה?‬
‫איברה! לאן אתה הולך?‬
‫מה קרה?‬
‫הם גנבו הכול. את הדברים של איברה.‬
‫הכול נעלם.‬
‫זה לעולם לא ייגמר. נמאס לי מזה.‬
‫נמאס לי מזה. אני מותשת.‬
‫היכנס.‬
‫מתי זה ייפסק?‬
‫אני לא עומד בזה.‬
‫אני חושש לחייה של אמי.‬
‫אני צריך להיפטר ממנו.‬
‫את יכולה לעשות את זה.‬
‫הפכת אותי לעיוור, אחרי הכול.‬
‫זה מה שאתה חושב?‬
‫זה מה שאימא שלי חושבת.‬
‫בוא לפגוש אותי, אדאמה.‬
‫הקשב לקול שלי, הקשב ללב שלך.‬
‫אתה יכול לראות, אדאמה.‬
‫דע מי אתה.‬
‫- שיכוני בסטיונס -‬
‫מה אתה רוצה, חבר?‬
‫זה עומד לצאת מכלל שליטה.‬
‫אתה לא יודע מה אחי מסוגל לעשות.‬ ‫-לא.‬
‫אבל אני מסוגל לעשות הרבה יותר.‬
‫המלחמה שלכם מתישה את כולם.‬
‫את האימהות, את הילדים, את כולם.‬
‫תחזירו את הדברים, בבקשה.‬
‫"תחזירו את הדברים"?‬
‫לא, תהיה רציני. איפה אתה חושב שאתה?‬
‫עסקים הם עסקים.‬
‫רק לקחתי בחזרה את מה שהיה שלי.‬
‫וזה לא יזוז מכאן.‬
‫אני יודע שאתה אדם טוב.‬ ‫תחזור הביתה לפני שתסתבך.‬
‫תחזיר אותו.‬
‫זוז.‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫לך הביתה!‬
‫אני לא צריך אותך.‬
‫תחזיק אותו! אל תזוז.‬ ‫-היי!‬
‫בוא הנה!‬
‫בוא, לעזאזל!‬ ‫-תפסיקו!‬
‫עזבו אותי!‬ ‫-זוז!‬
‫תחזיק אותו!‬ ‫-מספיק!‬
‫מה עשית עם אדי?‬ ‫-שום דבר! לא עשיתי כלום!‬
‫הדברים שהיו אצלך נעלמו.‬
‫היית בשכונה של אדי, אבל לא עשית כלום?‬
‫טום-טום ראה אותך עוזב. מה עשית שם?‬
‫ניסיתי לקחת בחזרה את הציוד.‬
‫כדי לתקן את המצב.‬
‫אני נשבע.‬
‫דבר, אידיוט!‬
‫לא מתחשק לך לדבר? בוא הנה!‬
‫הוא חייב לדבר.‬
‫או שאנחנו מתים.‬
‫אז הוא צריך להיות מסוגל לדבר.‬ ‫אל תדאג, נעשה את זה בצורה אחרת.‬
‫ניתן לך לחשוב על זה.‬ ‫כדאי שיהיה לך משהו טוב להגיד לנו.‬
‫אדאמה...‬
‫הקשב ללב שלך.‬
‫האויב של אויבך הוא חבר שלך, אדאמה.‬
‫זה לא יכול לחכות עד שאסיים?‬ ‫-לא, זה לא יכול לחכות.‬
‫שמעת מה אנשים אומרים?‬ ‫אדאמה נעול במרתף אצל אחיך.‬
‫שטויות.‬
‫לא, אלה לא שטויות.‬
‫שאלתי כמה חברים. הם אמרו לי.‬
‫אימא שלו לא יודעת איפה הוא.‬
‫היא בפניקה.‬ ‫-מי אמר את זה?‬
‫אסור לי להגיד לך.‬
‫אתה לא סומך עליי, זה העניין?‬ ‫-לא, ברור שאני סומך עלייך.‬
‫אבל אני לא סומך על אחיך.‬
‫אם הוא יכול לעשות את זה‬ ‫לאדאמה, אז גם לי.‬
‫אני לא יודעת מה החבר שלך אמר,‬ ‫אבל אלה שטויות. בסדר?‬
‫איברה הוא לא קדוש,‬ ‫אבל תפסיק לחשוב שהוא אחראי לכל.‬
‫הוא לעולם לא יעשה את זה לאדאמה.‬ ‫-באמת? הוא לא כמעט הרג אותי?‬
‫זה שונה. הוא ניסה להגן עליי.‬
‫תפסיקי להמציא תירוצים בשבילו.‬
‫תפקחי את העיניים.‬
‫ברצינות.‬
‫או שתאבדי הכול.‬
‫הבן שלך כאן.‬ ‫-אלוהים, התינוק שלי!‬
‫מה הם עשו לך? אלוהים אדירים!‬
‫מה הבעיה שלך? למה להרביץ לו ככה?‬
‫תירגעי, לעזאזל!‬
‫תירגעי.‬
‫עזוב אותי!‬
‫תשכנעי אותו להגיד מה הוא עשה‬ ‫אצל אדי, הבנת? או שאהרוג אותו.‬
‫אני אסדר את הכול. אני אטפל בך.‬
‫אימא.‬
‫אהובי.‬
‫אני יכול לראות.‬
‫אני יכול לראות קצת.‬
‫שמעת מאדאמה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שמעתי שמיימונה מחפשת אותו.‬ ‫אתה לא יודע איפה הוא?‬
‫למה שאדע איפה הוא?‬ ‫-אין סיבה.‬
‫טוב, אנשים אמרו דברים.‬
‫דברים?‬
‫קדימה, דברי. מה הם אומרים?‬
‫מה העניין?‬
‫שאתה מחזיק את אדאמה במרתף.‬ ‫-מה?‬
‫היי!‬
‫איבה. אתה לא, נכון?‬
‫איבה! תגיד לי שזה לא נכון.‬
‫איבה, תגיד לי שאתה לא עושה את זה.‬
‫איבה!‬
‫הוא בגד בי.‬ ‫-מה?‬
‫זו אשמתו שהוא כלוא. לא אשמתי.‬
‫אתה צריך לשחרר אותו, איברה, אני מתחננת.‬
‫אני לא יכול, לא עכשיו.‬ ‫-אימא.‬
‫אסור לך לעשות את זה‬ ‫למשפחה שלך! הוא אחיך!‬
‫הוא כבר לא המשפחה שלי.‬ ‫-מה?‬
‫תפסיקו לעצבן אותי.‬ ‫תנו לי לטפל בעניינים שלי.‬
‫לא, לא נפסיק. זה רציני.‬
‫ידעת שהוא הכה גם את מאליק?‬ ‫-איבה... ‬
‫הוא כמעט הרג אותו.‬
‫אבא לא היה נותן לך לעשות את זה.‬ ‫-תשתקי!‬
‫מה הבעיה שלך? תשתקי!‬
‫אל תדברי עליו כאן, בסדר?‬
‫תגידי את שמו עוד פעם אחת!‬
‫איפה הוא היה‬ ‫כשהיינו צריכים לשלם על ביה"ס?‬
‫כששילמתי על המחשב שלך?‬ ‫כשהיינו צריכים לשלם על הדירה?‬
‫אני מתאמץ למענכן כל יום!‬
‫אני נתון בלחץ רב.‬ ‫אני עושה את זה כדי שיהיו לכן חיים טובים!‬
‫נכון, זו אשמתנו?‬
‫אתה מתנהג כמו בריון, אבל זו אשמתנו?‬ ‫-מה?‬
‫את חושבת שאין לזה מחיר? לזה, לכל זה!‬
‫איך הכול מגיע לכאן?‬
‫לא נראה לך שהייתי רוצה להיות הגון‬ ‫כמו החברים העשירים שלך?‬
‫טוב, תשחק את הקורבן.‬
‫אין פה קורבנות! אל תתחילי איתי!‬
‫הרווחתי את הכסף שלי בעצמי.‬ ‫אני לא חייב כלום לאיש!‬
‫קח את הכסף המלוכלך שלך! מה אתה רוצה?‬
‫אתה רוצה לשחד אותנו?‬
‫המצפון שלי לא למכירה!‬
‫אני חייב לעשות את זה!‬ ‫אני חייב לעורר כבוד. הבנת?‬
‫אתה רוצה דם על הידיים? קדימה!‬ ‫-תפסיקי לעצבן אותי!‬
‫יש לך מזל שאני עוזב! תפסיקי לעצבן אותי!‬
‫זה נכון, צא! חתיכת חרא!‬
‫אני שונאת אותך!‬
‫זאת אניה.‬
‫אני מצטער!‬
‫הרגתי אותה.‬
‫בואי נלך.‬
‫קדימה!‬
‫תכניס אותם.‬
‫קדימה, מכאן.‬
‫אתה בטוח לגבי זה?‬
‫מה הסיכון?‬
‫היא אישה זקנה. הוא עיוור.‬
‫אני מניח... ‬
‫שאם משפחת האויב שלך בידיך,‬ ‫יש לך שליטה מלאה עליו.‬
‫אם משהו יקרה, הם מחוץ לתמונה. למי אכפת?‬
‫מצאתי אותה ככה.‬ ‫הזמנתי אמבולנס. הם בדרך.‬
‫לא ראיתי אותה יורדת למרתף.‬
‫סתום את הפה!‬
‫אתה מת! אני אחסל אותך!‬ ‫-איברה!‬
‫מספיק!‬
‫-אני אהרוג אותך!‬
‫איברה! תפסיק!‬ ‫-אני אהרוג אותך, חלאה!‬
‫מספיק! איברה!‬ ‫-אתה מת! אני אהרוג אותך!‬
‫מספיק!‬ ‫-תעזוב אותי!‬
‫תראה!‬ ‫-תפסיק לצעוק.‬
‫תראה!‬
‫תראה מה הם עשו!‬
‫אדאמה.‬
‫בזמן שאנחנו כאן,‬ ‫לאף אחד אסור לדעת שאתה יכול לראות שוב.‬
‫זה מגן עלינו. אף אחד לא חושד באדם עיוור.‬
‫אתה לא יכול להיות רוצח אם אתה עיוור.‬
‫בוא, בני.‬
‫באמת לא ראיתי אותה, אימא.‬
‫חשבתי שאלה היו הם.‬
‫אני יודעת, בני. אני יודעת את זה.‬
‫אבל תישאר עיוור.‬
‫אף אחד לא יוכל לפקפק במילה שלך.‬
‫תזכור מה אבא נהג לומר.‬
‫תהפוך את החולשה שלך לכוח.‬
‫תראה לי את העיניים שלך.‬
‫תודה.‬
‫סאלאם.‬ ‫-היי, אימא.‬
‫מה שלומך?‬ ‫אייסאטה מחכה לך בחדר שלך.‬
‫תשאל את אייסאטה אם היא אוכלת איתנו.‬
‫לעזאזל...‬
‫איפה היית?‬
‫הלכתי לקנות מצרכים.‬
‫מצרכים? אתה מאחסן אותם שם?‬
‫לא, החנות הייתה סגורה.‬
‫תשאל את אייסאטה אם היא אוכלת איתנו.‬ ‫-אימא שואלת אם את אוכלת איתנו.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫בבקשה.‬
‫דודה, אפשר לעזור?‬
‫תעשה מה שאתה רוצה.‬
‫אבל אני סיימתי.‬
‫לא אתן לך אפילו אירו אחד נוסף.‬
‫תודה לאל שאוסמני כבר לא כאן‬ ‫כדי לראות את זה.‬
‫מה זה היה?‬
‫תוציא אותו מכאן.‬
‫אנחנו מסתכנים בכך שאתה פה.‬
‫גם אתה.‬
‫אני יודע, אבל הייתי חייב לדבר איתך.‬
‫המצב מחורבן. מאז התרדמת של אניה‬ ‫איברה איבד את זה, אחי.‬
‫ואייסאטה כועסת עליך. היא מחפשת אותך!‬
‫אין כלום? אין סימן שהיא תתעורר?‬
‫לא.‬
‫וזה לא הכול.‬
‫מאז שאדי גנב את החומר, הוא שולט.‬
‫איברה מקבל איומים מסוחרים.‬
‫חלק מהחבר'ה שלו נעלמו.‬ ‫השיכונים שלנו במלחמה.‬
‫שיתקשר אליי!‬
‫הוא תקוע.‬
‫שוטרים מזוינים!‬
‫הם אפילו סוחטים את בעלי החנויות.‬ ‫אתה מכיר את שריף, הספר?‬
‫אתה יודע איך הוא. הוא התנגד להם.‬
‫עכשיו שריף איננו.‬ ‫הכול נעלם. אין יותר מספרה.‬
‫רק אפר.‬
‫לעזאזל.‬
‫גברת דיופ לא יוצא. אייסאטה מדוכאת.‬
‫מערכת היחסים שלי, השכונה, הילדים, ‬ ‫אחי, שום דבר לא בסדר.‬
‫הכול משתבש.‬
‫לכן באתי לדבר איתך.‬
‫עלינו לעשות משהו.‬
‫זה שובר לי את הלב, אבל מה אני יכול לעשות?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי...‬
‫אולי כדאי שתלך למשטרה.‬
‫מה?‬
‫זה חייב להסתיים.‬
‫לך תספר להם מה קרה, מה איברה עשה.‬
‫גם אני לא אוהב משטרה, אחי.‬
‫אבל אין לנו ברירה.‬
‫זה הרחיק לכת.‬
‫מה אני אגיד על אניה?‬
‫ספר להם את האמת.‬
‫אתה עיוור, אתה לא רואה.‬ ‫לא ידעת שזאת היא.‬
‫חשבת שזה איברה.‬
‫חששת לחייך ולחיי אמך.‬
‫תגיד את האמת.‬ ‫-הוא לעולם לא ילך לכלא.‬
‫בסדר?‬
‫אין לי הוכחה למה שהוא עשה.‬ ‫אין סמים, אין כלום.‬
‫הוא דיבר?‬ ‫-מה, עם השוטרים?‬
‫לא, ברור שהוא לא דיבר עם השוטרים.‬ ‫הוא לא הטיפוס שהולך למשטרה.‬
‫אפילו אייסאטה לא יכולה לספר לאף אחד.‬
‫הם רוצים אותך במפורש.‬
‫היי, אייסאטה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫מאליק לא בבית.‬
‫אני יודעת, באתי לקחת משהו.‬ ‫גם אימא שלך לא בבית?‬
‫לא, היא עובדת.‬
‫טוב. אני יכולה להיכנס?‬
‫בחיי, אני לא מאמין!‬
‫תפסיק.‬
‫זה מטורף!‬
‫אתה יכול לראות?‬
‫זה נס מזוין!‬
‫לעזאזל...‬
‫זה יכול לקרות.‬
‫מה?‬
‫שעיוורים מסוגלים לראות שוב.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫בתקופות של מצוקה רגשית, או... ‬
‫אחרי מכה בראש.‬
‫אניה הייתה באמת תאונה.‬
‫הראייה שלי הייתה עדיין מטושטשת.‬
‫חשבתי שהוא בא להרוג אותנו.‬ ‫-אני מאמין לך.‬
‫אני חייב לעזוב, אחי.‬
‫נמאס לי להיות כלוא ככה‬ ‫יום ולילה עם אימא שלי. אני לא מסוגל.‬
‫אני צריך להתרחק.‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫זו הדרך היחידה. תמיד הייתי נטל עבור כולם.‬
‫בחייך, תפסיק.‬
‫תודה.‬
‫תודה, אחי.‬
‫את בסדר?‬
‫את לא בסדר.‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫מה קרה?‬ ‫-שום דבר.‬
‫את יכולה לדבר איתי.‬
‫זה קשור לאימא?‬
‫בית החולים התקשר?‬
‫אז מה?‬
‫אנחנו יכולים למצוא אותו.‬
‫אנחנו יכולים למצוא את אדאמה.‬
‫תראה, אני רוצה את זה בדיוק כמוך.‬ ‫אבל תבטיח לי שלא תפגע במאליק.‬
‫איך הוא קשור לזה?‬
‫בבקשה, תבטיח לי.‬
‫תמשיכי.‬
‫אדי רוצה לדבר איתך.‬
‫הנה אגרוף ימני, ועוד אחד.‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-הוא הלך להביא משהו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מספריים.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫הוא הביא מספריים.‬
‫תן את היד!‬ ‫-לא, די!‬
‫תפסיק, בבקשה!‬
‫לעזאזל.‬
‫הנה.‬
‫הוא השאיר לך משהו.‬
‫אני מבין. זה בסדר.‬
‫החבר שלך במרתף שלך.‬ ‫הוא רוצה שתצטרף אליו.‬
‫אם אמסור אותך,‬
‫הוא ייתן לי להשתמש בתמורה‬ ‫בכמה מאורות סמים לכמה חודשים.‬
‫אז הסכמתי.‬
‫אתה לא מאשים אותי, נכון?‬
‫אלה רק עסקים.‬
‫תחזיר אותו.‬
‫בוא.‬
‫מה אם אתן לך את כל השיכון?‬
‫קדימה, בואי נלך.‬
‫אנחנו צריכים לחכות עוד, איברה.‬
‫אנחנו מוקפים. הממזרים האלה מחכים לנו. ואז...‬
‫הבטחת לי. הבטחת לי, לעזאזל!‬
‫אייסאטה, מספיק.‬ ‫-עזוב אותי, עומאר.‬
‫איברה, אני מתחננת.‬ ‫אם אתה אוהב אותי, תן לו ללכת.‬
‫בבקשה. תקשיב לי.‬
‫אתה רציני? אימא בתרדמת בגללך!‬
‫אתה לא רוצה לראות את זה, אבל הכול בגללך!‬
‫בגללך! לעזאזל, עזוב אותי!‬
‫תפתח את הדלת, לעזאזל!‬
‫תן לי לצאת, לעזאזל! תפתח את הדלת!‬
‫תן לי לצאת!‬
‫מי שם?‬
‫היי! לא!‬
‫זה אני, אחי.‬
‫זה נגמר.‬
‫לעזאזל.‬
‫אנחנו צריכים למהר.‬
‫שירותי חירום.‬
‫אדאמה.‬
‫לעזאזל, אנחנו לא יכולים לראות!‬
‫קדימה, קום!‬
‫החשמל נותק. זה מוזר.‬
‫לא אכפת לי!‬
‫יש לנו עשרה ק"ג בבית, תביא אותם.‬
‫תביא מכונית, קח כפפות וקבור את זה.‬
‫לא אכפת לי. תמצא דרך!‬
‫תזיז את התחת שלך לכאן. מייד!‬
‫חמש דקות, החל מעכשיו!‬ ‫אתה יכול להביא את טוני.‬
‫טוב, תקשיב לי.‬
‫איברה הסתכל לי בעיניים... ‬
‫מה קורה? מה המהומה?‬
‫בואי.‬
‫תישארי כאן. תנעלי את עצמך כאן.‬
‫בשום פנים ואופן אל תפתחי את הדלת.‬
‫עד שהמשטרה תגיע.‬
‫שירותי חירום.‬
‫כן, אני מתקשר מדירה‬ ‫בבלוק סי בשיכון מורטס.‬
‫בחורים משיכון בסטיונס תוקפים את כולם.‬
‫מי תוקף אותך?‬
‫חבר'ה משיכון בסטיונס. הם חמושים.‬
‫אילו כלי נשק?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫בבקשה, בואו מהר!‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫קום.‬ ‫-איברה, הכול בסדר?‬
‫ענה לי, לעזאזל!‬
‫מה קורה?‬
‫איברה, תענה לי, לעזאזל!‬
‫איברה, תענה לי, בבקשה.‬
‫מה קורה?‬
‫תפתח את הדלת!‬ ‫מה קורה? בבקשה, תענה!‬
‫תראה מה עשית.‬
‫איברה, תענה לי, בבקשה!‬
‫מה קורה?‬
‫איברה, ענה לי!‬
‫איברה, לעזאזל, תענה לי!‬ ‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫לעזאזל, איברה!‬
‫איברה, בבקשה, תישאר איתי.‬
‫יהיה בסדר. תסתכל עליי.‬
‫אני מבטיחה שיהיה בסדר. תסתכל עליי.‬
‫תישאר איתי. אני פה. תסתכל עליי.‬
‫לא, אל תלך! לא, תישאר איתי, בבקשה!‬
‫לא!‬
‫לא, אל תלך, איברה. בבקשה.‬
‫איברה, בבקשה, אל תלך. אל תעזוב אותי!‬
‫איברה!‬
‫אתה! בוא איתי!‬
‫קדימה, זוז! זוז, אמרתי! קדימה!‬
‫היי, זה בסדר!‬
‫אני מכיר אותו מאז שהיה ילד. הוא עיוור.‬
‫אתה לא רואה שהוא נכה?‬
‫מה אתה רוצה שהוא יעשה? הוא נכה.‬
‫קדימה. יש עוד שצריך להתמודד איתם.‬
‫עזוב אותי, לעזאזל! עזוב אותי!‬
‫קבל בברכה את חולשתך, הפוך אותה לכוח שלך.‬
‫תרגום כתוביות: יפעת גריצמן‬