Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎ÎN UMBRA LUI
‎Ce dracu'...
‎Ai terminat?
‎Da.
‎Ce e? De ce râzi?
‎Te-am ars.
‎N-ai pic de jenă. ‎Încerci să escrochezi un orb.
‎Orb sau nu, nu contează, frate.
‎La jocul ăsta eu am handicap.
‎Rahat... Tu memorezi totul, nu?
‎Nu.
‎De fapt, eu văd.
‎Dar nu mai spune, ‎că-mi pierd ajutorul social!
‎Termină! Aproape te-am crezut!
‎Oricum, ăsta e singurul joc la care pierd.
‎Ai grijă! O să-mi pierzi bilele.
‎- Dă-mi să ascult și nu te mai plânge! ‎- Piesa mea?
‎- Da. ‎- Bine.
‎E încă în forma brută. Nu e gata.
‎Trebuie să treacă ‎prin mâinile tale magice.
‎Poftim.
‎- Nu e rea de data asta. ‎- Să mori tu! Pe bune?
‎Da, e bună.
‎Nu-mi pasă! Prea nu-mi arată respect! ‎Am așteptat destul. Ori îmi dă banii, ori...
‎- Ce e? ‎- Vin spre noi.
‎- Cine? ‎- Ibrahim.
‎Ne vedem mâine?
‎Unde te duci? ‎Treci pe la mine diseară, avem de vorbit!
‎Ce a făcut?
‎Nu te băga! Nu e treaba ta.
‎Toți avem demonii noștri.
‎El era demonul meu.
‎Fratele meu mai mare, Ibrahim.
‎N-a fost mereu așa.
‎Și nici eu n-am fost mereu ‎orbul cartierului.
‎ANII '80
‎CARTIERUL MURETS
‎Tata alesese acest cartier... pentru asta.
‎Am nevoie de asta.
‎DE ÎNCHIRIAT
‎Nu putem munci toată viața pentru un șef
‎care ne tratează ca pe nimic.
‎Corect. Cum vei denumi restaurantul?
‎Restaurant Keïta.
‎Tata și Agna, ‎atunci însărcinată cu Ibrahim,
‎veniseră să înceapă aici o nouă viață, ‎una mai bună.
‎Își aduseseră și marile visuri în bagaje.
‎Și erau gata de orice ca să le realizeze.
‎Oamenii de aici nu aveau nimic de-al lor.
‎Restaurantul a fost un cadou ‎pentru cartier.
‎Un loc de conversație și socializare. ‎Plin de viață.
‎Tata era fericit.
‎Nu mai avem banane.
‎Își îngrijise familia.
‎- Tată, pot să joc fotbal? ‎- Da.
‎Ibra își găsise locul în cartier.
‎- Ce faci? ‎- Haidem!
‎Totul mergea bine.
‎Până când tata a revenit din Africa ‎cu o surpriză.
‎- Te vei obișnui. ‎- Nu!
‎- Mama. ‎- Să-și facă bagajele!
‎Exclus, Agna.
‎Nu poți aduce a doua soție!
‎Aici e Europa. Știi asta.
‎- Nu-ți sunt de ajuns? ‎- Nu e vorba de asta.
‎- De ce mă forțezi? ‎- Asta e casa mea.
‎Eu plătesc facturile. E decizia mea.
‎Punct și gata!
‎Gata? Am deschis restaurantul împreună.
‎Te lasă memoria?
‎Tapetul și tot ce e în casă ‎cu mine le-ai pus!
‎- Își face bagajele și pleacă! ‎- Am zis ce aveam de zis.
‎Nu-mi poți face asta, Ousmane! Nu accept!
‎Ai construit totul cu mine! ‎Să se ducă acasă și gata!
‎Atunci a început Ibra ‎să-și piardă inocența.
‎Mai ales că, la un an după mama,
‎am sosit și eu.
‎De atunci, lucrurile s-au schimbat ‎în gospodăria Keïta.
‎Toți trebuia să ne facem loc unul altuia.
‎Și nu avea să fie ușor.
‎- Ce faci cu părul fiului meu? ‎- Ce ai spus?
‎- Ce faci cu părul fiului meu? ‎- Fac curat. Nu e evident?
‎Ce fel de vrăjitorii ‎încerci să faci cu el?
‎Ești nebună.
‎Ai dreptate, sunt. Aruncă-l!
‎Normal că-l arunc!
‎Îmi furi soțul! Eu fac curat și tu...
‎Mamei îi fusese mereu frică de vrăjitoare. ‎O veche credință de acasă, probabil.
‎Era sigură că Agna știa una în cartier.
‎Crescând cu poveștile astea, ‎eu o căutam peste tot.
‎Și eram convins că o găsisem.
‎Ibrahim găsise și el o cale ‎de a fugi din apartamentul sufocant.
‎Ești bine? Ce faci?
‎Totu-i bine.
‎Dar eu nu știam nimic.
‎Îmi păsa doar să-l bat pe tata la ‎awalé.
‎Mi se pare mie sau ți-o cam iei? ‎E prima dată când tatăl tău pierde jocul.
‎Aïssata, joacă-te în altă parte!
‎Când a apărut sora mea vitregă, Aïssata, ‎Agna a mai recâștigat teren.
‎Nu mă așteptam la asta.
‎Victorie!
‎M-ai crezut pe o poziție slabă.
‎Am profitat de asta.
‎Cum spunea comandantul meu în armată:
‎„Acceptă-ți slăbiciunea,
‎nu te lupta cu ea, ‎ci fă-ți din ea un punct forte!”
‎- Bine? ‎- Încă o partidă?
‎Bucuros!
‎Polițiști! Au venit polițiștii!
‎Stați!
‎- Stai cu unchiul! ‎- Aici, scumpo.
‎Oprește-te!
‎Stai!
‎Oprește-te!
‎Ce căutați aici? Ce e asta?
‎Aveți grijă! Polițaii!
‎Au venit polițaii!
‎Să nu mai calci în casa mea!
‎Domnule!
‎Domnule! Ajunge!
‎- Ne ocupăm! ‎- Nu-mi mai ești fiu!
‎Ești o rușine! Dezonorezi familia Keïta!
‎- Stai! ‎- Domnule!
‎- Cară-te! ‎- Termină!
‎E doar vina ta! Ești prea blândă cu el.
‎- Da! ‎- Să mergem!
‎Nu mai ești fiul meu! Dispari de-aici!
‎Nu-l mai văzusem pe tata așa.
‎Nu pricepusem tot,
‎dar înțelesesem ‎că nu funcționa familia Keïta.
‎Hei, sunt aici!
‎Vino!
‎Ai grijă, te poate pocni rău.
‎- Mă rog... ‎- Jur!
‎Hei, cară-te de aici!
‎Du-te dracu'!
‎Nu mă atinge!
‎Ce-o să faci?
‎Să mă ajute cineva, vă rog!
‎Unde tata vedea un accident tragic,
‎mama era convinsă ‎că fusese vrăjitoria Agnei.
‎Credea că magia neagră ‎mă adusese în starea asta.
‎Magia neagră îmi luase vederea.
‎Oricum, toată lumea ‎urma să se readapteze la mine.
‎Ce face Adama?
‎Vă pot ajuta.
‎N-ar trebui să se mute mama.
‎Da? Cum anume?
‎Îl ajuți să-și recapete vederea?
‎N-avem de ales cu apartamentul. ‎E prea mic. Prea aglomerat.
‎Trebuie să-l golim.
‎Ca să nu se lovească băiatul ‎cât timp se adaptează.
‎Toți trebuie să facă eforturi. Și mama ta.
‎Am găsit un apartament.
‎Unul imens. În blocul B.
‎Are multe camere. Încape toată familia.
‎Cum ai găsit aici ‎un apartament așa de repede?
‎Pe cine ai amenințat?
‎Pe cine ai plătit?
‎Crezi că voi accepta un apartament ‎plătit din bani murdari?
‎Eu trebuie să am grijă de familie, nu tu.
‎Știi ceva?
‎Caută-mă când devii un om bun! ‎Un bărbat adevărat.
‎Altfel...
‎uită de mine!
‎Ce mare e camera mea!
‎- Și e toată a mea? ‎- Toată.
‎Unde e camera lui Adama?
‎Chiar lângă a ta.
‎Din camera lui se vede turnul meu.
‎El când va veni?
‎În curând.
‎Aïssata, poți să te joci în camera ta?
‎Am de vorbit cu fratele tău.
‎Ibé...
‎- Nu cred că e o idee bună. ‎- Nu. E în regulă, mamă.
‎Ai trecut prin multe.
‎Nu trebuie să ne pliem mereu. ‎Să vină el, de data asta!
‎Ce repede ai crescut!
‎- Deci apartamentul e al meu. ‎- Al tău.
‎Nu-ți face griji!
‎- Am plecat. ‎- Mulțumesc.
‎Bravo, fiule! Nu mai ai nevoie de mine.
‎Hai, dă-mi bastonul tău! Așa!
‎Stai bine?
‎Ți-am adus ceva.
‎Ce este?
‎Ghicește!
‎Un set de awalé?
‎Ți l-am personalizat.
‎Uite!
‎„Acceptă-ți...
‎Acceptă-ți slăbiciunea și...
‎fă-ți din ea...
‎un punct forte.
‎Acceptă-ți slăbiciunea ‎și fă-ți din ea un punct forte!”
‎Bravo, fiule! Sunt foarte mândru de tine.
‎Acceptă-ți slăbiciunea ‎și fă-ți din ea un punct forte!
‎Nu te băga! Nu e treaba ta.
‎Lasă-l în pace pe fratele tău!
‎- Frate vitreg. ‎- Frate!
‎Nu există frați vitregi aici!
‎Ce dovedești luându-te de cei mai slabi?
‎Vorbeam cu amicul lui, nu cu el.
‎Crezi că așa faci bărbat din el?
‎Eu îl tratez la fel ca pe toți. ‎Fă-o și tu, să-l ajuți!
‎- La fel? Adică să-l bat? ‎- Pe mine m-ai bătut.
‎Aveam dreptate! ‎Aș face-o din nou, la nevoie!
‎Diseară.
‎- Te simți bine, tată? ‎- Da, fiule. N-am nimic.
‎- Te duci? ‎- Nu prea am de ales.
‎Rahat...
‎Nu te duce! Am un presentiment.
‎Dacă nu mă duc, vine la mine, ‎unde sunt mama, soră-mea... Exclus.
‎E vorba de Aïssata?
‎Nu, n-are cum. Avem mare grijă. Nu-i asta.
‎Stai liniștit, nu se întâmplă nimic. ‎O rezolv eu cu frate-tău.
‎Să mai jucăm o partidă!
‎Nu stau mult.
‎Șezi!
‎Știi că nu te pot lua înăuntru.
‎Ai grijă! Aici.
‎- Ce faci? Bine? ‎- Nu mă plâng.
‎Nu te așteptam așa devreme.
‎- Nu-s gata încă hârtiile. ‎- Pardon, am nevoie la baie.
‎Tacă-ți fleanca! Cine te crezi, ‎să pui mâna pe soră-mea?
‎Ea e o regină, tu, un cerșetor!
‎- Ibra, jur că n-am atins-o. ‎- Gura! Nu mă minți!
‎Jur pe mama că te belesc ‎dacă te mai apropii de ea.
‎Luați-l de aici, până nu-l omor!
‎Băiete, ce-ai pățit? Ce se...
‎Scuze!
‎Ești mort!
‎Scoală dracului!
‎Omoară-l!
‎Înțelegi ce-ți spun?
‎Am ochi și urechi peste tot! Cară-te!
‎Dacă te mai apropii de ea, te nenorocesc!
‎- Boule, m-ai înțeles? ‎- Oprește-te, te rog...
‎- Te joci cu surorile altora? ‎- Joacă-te cu mine!
‎A plecat.
‎L-au lăsat pe Malik să plece.
‎Eu nu mai pot. Nu ne lasă să trăim.
‎Sparg totul.
‎Uită-te la ascensor, mereu îl strică ‎pentru traficul lor!
‎Va fi bine, dnă Diop.
‎O să fie bine.
‎Adama?
‎- Ai pe cineva în vizită. ‎- Cine?
‎Nu-i puteți spune ‎să arunce tricoul ăla jerpelit?
‎Bietul om nu vede.
‎Hei, mai ușor cu tricoul acela!
‎A fost al meu.
‎Am înțeles.
‎Ce tricou frumos!
‎E foarte frumos.
‎Ce pupincuristă ești!
‎N-ai pic de rușine! Tricoul n-are nimic.
‎Bine, copii, mă întorc la restaurant.
‎- Las tinerii în pace. ‎- Bine, spor!
‎- Pa, tată! ‎- Pa!
‎- Ești frumoasă. ‎- Mersi.
‎- Ce mai faci? ‎- Bine, tu?
‎Tot bine.
‎Fac niște treabă.
‎- Știi unde e el? ‎- Cine?
‎Cine crezi?
‎Nu știu.
‎Îl tot sun de două zile și intră robotul.
‎Nemernicul mă blochează. ‎Am încercat peste tot. Insta, Snap...
‎Sper că n-a pățit nimic.
‎Dacă mă ignoră ‎ca să se vadă cu alta, a belit-o.
‎E de râs?
‎Deloc.
‎Deloc, Aïss. N-aș îndrăzni.
‎Ești cea mai rea din cartier. ‎Nu mi-aș permite.
‎Mă rog...
‎Pune-mi piesa!
‎- Asta? ‎- Da.
‎Poftim, iată-l pe omul tău!
‎- Îți place? ‎- La nebunie!
‎Zău?
‎Omul meu le are!
‎N-ai zice asta ‎dacă nu-i transformam eu rahatul în aur.
‎Ești gelos?
‎Puțin.
‎- Stai liniștit, tu ești cel mai bun! ‎- Așa mai merge.
‎Vorbesc serios. N-a mai făcut asta. ‎De obicei vorbim de zece ori pe zi.
‎- Jură că nu vei spune nimănui! ‎- Ce anume?
‎Jură!
‎Nu spui.
‎Zi!
‎Am fost la dna Diop.
‎I-am auzit pe Ibra și ai lui cum îl băteau
‎și îl amenințau că-l omoară ‎dacă se mai vede cu tine.
‎Căcat...
‎Înțelegi?
‎V-am spus să faceți ce vreți, ‎dar nu în văzul lumii.
‎Cui îi pasă de lume?
‎Nu poți să... Unde te crezi?
‎Ce e?
‎Nu auzi?
‎Nu.
‎E un zgomot ciudat.
‎Vino!
‎E tata!
‎Tată!
‎Tată! Trebuie să chemăm pe cineva! Tată!
‎Ajutor! Tată!
‎Ce a pățit?
‎- Ce are? ‎- Chemați pe cineva!
‎Ajutor, vă rog! Chemați pe cineva!
‎- Ajutor! ‎- Tată, rămâi cu mine, te rog!
‎- Tată! ‎- Ajutor!
‎Are dreptate.
‎Restaurantul ăsta e al tău.
‎Tu l-ai început, cu soțul tău.
‎Cu sudoarea ta. Nu pot să cred ‎că vi l-a lăsat la amândouă!
‎Sincer... Ea n-a făcut vreodată ceva.
‎Ousmane i-a cumpărat deja un apartament. ‎Acum îl moștenește și pe ăsta?
‎Dar Ibrahim? El ce primește?
‎Nimic? Îmi pare rău, dar nu e normal.
‎Chiar dacă nu-și vorbeau, ‎nu-i poți face asta propriului fiu.
‎Nu lăsa situația așa!
‎Acum, că el nu mai e, ‎trebuie să nu ieșim în evidență.
‎Mai mult decât înainte.
‎Malik, stai!
‎Ce e asta?
‎- Nimic. ‎- Cum?
‎Nu e nimic, relaxează-te! Nu aici!
‎M-am săturat să nu te văd. ‎Vorbesc eu cu el, nu-mi pasă.
‎Cu cine?
‎- Cu Ibra. ‎- Nu.
‎Nu, n-ai să-i spui nimic!
‎Rămânem discreți, așteptăm să-i treacă. ‎Nu avem de ales.
‎Jur, am văzut în ochii lui ‎că voia să mă omoare.
‎N-a fost mereu așa. Așa știe el ‎să ne apere pe mine și pe mama.
‎Cu timpul, te va accepta.
‎Nu pot.
‎Nu pot. Nu înțelegi.
‎Vorbești serios?
‎Adama.
‎Doar tu ne poți salva.
‎Caută-mă când ești gata!
‎Te pot ajuta, Adama.
‎Te pot ajuta.
‎Închidem.
‎Frate, ești orb sau surd?
‎- Ce faci? Te așteptăm. ‎- Nu se mișcă.
‎Lasă-l în pace! Avem de discutat ‎despre Eddy. E mai urgent. Hai!
‎Nu mișca!
‎Jos!
‎Mâinile la ceafă!
‎Dă-mi aia! Taci dracului! ‎Dă-mi-o sau ești mort!
‎Bun, am luat tot!
‎Deschideți!
‎Ce se întâmplă?
‎Ce e?
‎Puneți totul acolo, în stânga! ‎În dormitor.
‎Cum adică „acolo”?
‎- Ce se întâmplă? ‎- Am de ținut lucruri aici. N-am de ales.
‎E război cu Eddy și băieții lui. ‎Se împute treaba.
‎- Mă doare-n cur. ‎- Ce-ai zis?
‎- Mă bagi în căcat! ‎- Ce-ai zis?
‎De ce nu la tine?
‎Dacă mă caută poliția, am pus-o. ‎N-o să percheziționeze un handicapat.
‎Iar aici e și casa mea.
‎Nu-mi pasă ce zice testamentul. ‎Vreau să țin chestii aici și le țin!
‎Orice-ar fi vrut tata, ‎e și casa mea. Punct!
‎Ai înțeles?
‎Am eu grijă de tine și mama ta.
‎Mă ocup eu de voi, în lipsa lui. ‎Dar în felul meu.
‎V-am lăsat cash pe masă, ca el.
‎- A venit poliția! ‎- Polițaii!
‎Oprește-te!
‎Tom!
‎Stai!
‎Luați-o pe acolo!
‎Stai!
‎Polițaii!
‎Futu-i!
‎Hei! Înapoi! Dă-te!
‎Dă-te înapoi!
‎Înapoi!
‎N-aveți ce vedea!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ne facem meseria.
‎- Ce a făcut? ‎- Am primit un apel.
‎- Un băiat al lui Eddy a fost jefuit. ‎- Tomtom, ce zici?
‎N-am făcut nimic, bulangiul ăla e...
‎Taci dracului!
‎Nu fi lipsit de respect!
‎De ce a roit-o când ne-a văzut?
‎Caută-l aici!
‎- Nu-mi trebuie permisiunea ta. ‎- Dacă a jefuit, are la el.
‎Percheziționează-l! Dacă găsești ceva,
‎îți promit că-l poți lua ‎și nu va mișca nimeni.
‎Dar, dacă-l umfli ‎fără să-l cauți de dovezi,
‎încep o revoltă cum n-ai mai văzut.
‎Doar atât?
‎Asta e tot.
‎Căcat...
‎Cărați-vă de aici!
‎Roiu' de-aici!
‎Valea!
‎Mai repede!
‎CENTRUL COMERCIAL BIEVRE ‎PATISERIE
‎...să-ți trimiți CV-ul. Așa a zis ea, frate!
‎Văru-tău e nebun, jur.
‎Apoi fata a zis...
‎Ce vrei?
‎Proprietarii de magazine se plâng. ‎Și nu-mi place ce aud.
‎Eu protejez cartierul ăsta. ‎Toți trebuie să contribuie, bine?
‎Îți protejezi afacerile, nu cartierul. ‎Nu mă lua de prost!
‎Auzi, moșule, nu veni să-mi ții ‎lecții de morală! Nu mai am zece ani.
‎Ibrahim,
‎nu-ți mai spune că ai crescut neiubit!
‎Tatăl tău te-a iubit. Foarte mult.
‎Sunt sigur că o știi, în adâncul tău.
‎- Moșul ăla e nebun. ‎- Da.
‎Ibra, ce faci?
‎Ibra! Unde te duci?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Au furat tot. Toate lucrurile lui Ibra.
‎Nu mai e nimic.
‎Nu se va termina niciodată. Nu mai pot...
‎M-am săturat!
‎Intră!
‎Unde se va opri?
‎Nu mai suport.
‎Mă tem pentru mama.
‎Trebuie să scap de el.
‎Tu poți face asta.
‎Doar tu m-ai orbit.
‎Asta crezi?
‎Asta crede mama.
‎Vino să mă vezi, Adama!
‎Ascultă-mi vocea, ascultă-ți inima...
‎Poți vedea, Adama.
‎Cunoaște-te pe tine însuți!
‎CARTIERUL BASTIONS
‎Ce vrei, prietene?
‎Povestea voastră va degenera.
‎- Nu știi ce poate face fratele meu. ‎- Nu.
‎Dar eu pot fi și mai rău.
‎Războiul vostru îi dărâmă pe toți.
‎Mame, copii, toată lumea.
‎Adu-i lucrurile înapoi, te rog!
‎„Adu-i lucrurile înapoi”?
‎Nu, pe bune, unde te crezi?
‎Afacerile sunt afaceri. ‎Doar mi-am luat înapoi ce era al meu.
‎Și nu se mișcă de-aici.
‎Se vede că ești un băiat de treabă. ‎Du-te acasă, să nu ai probleme!
‎Du-l înapoi!
‎- Mișcă! ‎- Lasă-mă!
‎Du-te acasă!
‎N-am nevoie de tine.
‎- Ține-l! Nu mișca! ‎- Hei!
‎Vino încoace!
‎- Hai odată! ‎- Terminați!
‎- Dați-mi drumul! ‎- Mișcă!
‎- Ține-l! ‎- Terminați!
‎- Ce făceai cu Eddy? ‎- Nimic! N-am făcut nimic!
‎Lucrurile au dispărut.
‎Erai în cartierul lui Eddy, ‎dar nu făceai nimic?
‎Tomtom te-a văzut plecând. ‎Ce căutai acolo?
‎Încercam să recuperez lucrurile.
‎Să rezolv situația.
‎Să moară mama...
‎Zi, bulangiule!
‎Nu zici? Vino încoa'!
‎Trebuie să ne zică. De nu, suntem morți.
‎Trebuie să și poată vorbi. O facem altfel.
‎Te lăsăm să te gândești. Fă bine ‎și zi-ne ceva important când venim!
‎Adama...
‎Ascultă-ți inima...
‎Dușmanul dușmanului tău ‎îți e prieten, Adama.
‎- Nu puteai aștepta până după curs? ‎- Nu puteam.
‎Ai auzit ce se spune? ‎Frate-tău îl ține pe Adama într-un beci.
‎Prostii!
‎Nu sunt prostii.
‎Mi-au spus băieții mei.
‎M-a sunat mama lui. Nu știe unde e.
‎- A intrat în panică. ‎- Cine zice?
‎Nu-ți pot spune.
‎- N-ai încredere în mine? ‎- Ba da, bineînțeles că am.
‎Dar nu am încredere în frate-tău.
‎Dacă i-o face lui Adama, eu ce pățesc?
‎Nu știu ce ți-a zis amicul, ‎dar mănâncă rahat. Da?
‎Ibra nu e înger, ‎dar nici nu e vinovat de toate relele.
‎- Nu i-ar face asta lui Adama. ‎- Zău? Și pe mine nu mă omora?
‎Încerca doar să mă protejeze.
‎Nu-i mai găsi mereu scuze!
‎Deschide puțin ochii! Pe bune.
‎Sau vei pierde totul.
‎- Fiul tău e aici. ‎- Doamne, copilul meu!
‎Ce ți-au făcut? Dumnezeule!
‎Ce e cu tine? De ce l-ai bătut așa?
‎Calmează-te, ce dracu'!
‎Calmează-te!
‎Dă-mi drumul!
‎Convinge-l să spună ‎ce căuta la Eddy, bine? Altfel, îl omor.
‎Te fac eu bine. Am grijă de tine.
‎Mamă...
‎Dragostea mea...
‎Pot să văd.
‎Pot să văd puțin.
‎Știi ceva de Adama?
‎Cum adică?
‎Am auzit că îl caută Maimouna. ‎Nu știi unde e?
‎- De ce să știu eu unde e? ‎- Nu contează.
‎Doar că... se vorbește prin cartier.
‎Se vorbește?
‎Hai, zi cu toată gura! Ce se spune?
‎Ce anume?
‎- Că-l ții pe Adama într-un beci. ‎- Ce?
‎Hei!
‎Ibé! N-ai făcut asta, nu?
‎Ibé! Spune-mi că nu e adevărat!
‎Ibé, spune-mi că nu faci asta!
‎Ibé!
‎- M-a trădat. ‎- Ce?
‎E vina lui că e închis, nu a mea.
‎Ibra, te implor, trebuie să-i dai drumul.
‎- Nu pot. Nu acum. ‎- Mamă!
‎Nu poți face asta familiei! E fratele tău!
‎- Nu mai e ruda mea. ‎- Cum adică?
‎Nu mă mai bateți la cap! ‎Lăsați-mă la treaba mea!
‎Nu te lăsăm. De data asta, e grav.
‎- Știi că l-a bătut și pe Malik? ‎- Ibé...
‎Era să-l omoare.
‎- Tata nu te-ar fi lăsat să faci asta. ‎- Taci!
‎Ce e cu tine? Tacă-ți fleanca!
‎Nu vorbi despre el, bine?
‎Mai zi-i o dată numele!
‎Unde era când ți-am plătit școala de fițe?
‎Când ți-am luat computerul? ‎Când am avut de plătit apartamentul?
‎Eu pentru voi mă strofoc!
‎Nu-ți imaginezi sub ce presiune sunt. ‎Dar o fac să vă fie vouă bine!
‎Ah, deci e vina mea și a mamei?
‎- E vina noastră că ești tu golan? ‎- Ce crezi?
‎Crezi că astea cresc în copaci? ‎Toate astea?
‎Cum ajunge totul aici?
‎Crezi că n-aș vrea și eu să fiu legal, ‎ca amicii tăi bogați?
‎Așa, fă tu pe victima!
‎Nu sunt victime aici! Nu începe iar!
‎Eu îmi fac singur banii ‎și nu datorez nimic nimănui!
‎Ține-ți banii murdari! Ce vrei?
‎Vrei să ne cumperi? ‎Conștiința mea nu e de vânzare!
‎Așa e în branșa mea, ‎trebuie să fii respectat. Pricepi?
‎- N-ai decât să te mânjești singur! ‎- Nu mă mai freca la icre!
‎Ai noroc că plec! Nu mă mai fute la cap!
‎Așa, pleacă, căcatule!
‎Te urăsc, să mori tu!
‎E Agna.
‎Îmi pare rău!
‎Am omorât-o.
‎Să mergem!
‎Vino, să mergem!
‎Adu-i înăuntru!
‎Hai, pe aici...
‎Ești sigur?
‎Ce riscăm?
‎O babă și un orb.
‎Mă gândesc că...
‎dacă e la tine familia dușmanului, ‎îl ai la degetul mic.
‎La o adică, gata cu ei. Cui îi pasă?
‎Am găsit-o așa. ‎Am chemat ambulanța. E pe drum.
‎Te căuta, dar n-am văzut-o venind aici.
‎Taci, în pula mea!
‎- Ești mort! Te omor! ‎- Ibra!
‎Oprește-te!
‎- Stai! ‎- Te omor!
‎- Ibra! Stai! ‎- Te omor, câine!
‎- Termină! Ibra! ‎- Ești mort! Te omor!
‎- Gata! ‎- Lasă-mă!
‎- Uite! ‎- Nu mai țipa!
‎Uite!
‎Uite ce au făcut!
‎Adama.
‎Cât stăm aici, nimeni să nu afle ‎că-ți revine vederea!
‎Asta ne apără. ‎Nu suspectează nimeni un orb.
‎Nu poți fi criminal dacă ești orb.
‎Vino, fiule!
‎Chiar nu am văzut-o, mamă.
‎Credeam că sunt ei.
‎Eu știu, fiul meu. Știu asta.
‎Dar rămâi orb!
‎Nimeni nu se va îndoi de ce spui.
‎Amintește-ți vorbele tatei!
‎Fă-ți din slăbiciune un punct forte!
‎Să-ți văd ochii...
‎Mulțumesc.
‎- ‎Salaam! ‎- Bună, mamă!
‎Ce faci? Aïssata te așteaptă în camera ta.
‎Întreab-o pe Aïssata dacă mănâncă cu noi!
‎Rahat...
‎Unde ai fost?
‎La cumpărături.
‎Cumpărături? Și le ții acolo?
‎Nu, era închis la magazin.
‎Întreab-o dacă mănâncă cu noi!
‎Mama întreabă dacă mănânci cu noi.
‎Mănânci aici?
‎Da.
‎Poftim.
‎Mătușă, te pot ajuta?
‎Fă ce vrei!
‎Dar eu am terminat.
‎Nu-ți mai dau niciun euro.
‎Slavă Domnului că Ousmane ‎nu mai e aici, să vadă asta!
‎Ce-ți veni?
‎Scăpați de el!
‎Ne pui în pericol mare când ești aici.
‎Și tu riști.
‎Știu, dar trebuia să vorbim.
‎Se duce totul dracu'. Ibra a luat-o razna ‎de când cu coma Agnei.
‎Iar Aïssata e foarte supărată pe tine. ‎Te caută.
‎Nimic? Niciun semn că-și revine?
‎Nu.
‎Și asta nu e tot.
‎De când Eddy a furat marfa, ‎a preluat controlul.
‎Ibra e amenințat de intermediarii ‎la care are datorii.
‎Au dispărut niște băieți de-ai lui. ‎E război între cartiere.
‎Să mă sune!
‎E încercuit.
‎Porci împuțiți!
‎Acum extorchează și comercianții. ‎Îl știi pe Chérif, frizerul?
‎Știi cum e el. I-a înfruntat.
‎Chérif nu mai e. Nu mai e nimic. ‎Nici frizeria. Doar cenușă.
‎Rahat...
‎Dna Diop nu mai iese. Aïssata e deprimată.
‎Relația mea, cartierul, copiii... ‎frate, nimic nu merge.
‎Totul s-a dus dracu'.
‎De asta trebuia să discutăm.
‎Trebuie să facem ceva.
‎Mă doare ce-mi spui, dar ce vrei să fac?
‎Nu știu.
‎Poate...
‎Poate te duci la poliție.
‎Ce?
‎Trebuie să înceteze.
‎Le spui ce s-a întâmplat, ce a făcut Ibra.
‎Nici eu nu-i iubesc pe porci, frate. ‎Dar nu avem de ales.
‎S-a mers prea departe.
‎Ce să zic de Agna?
‎Spune-le adevărul!
‎Ești orb, nu poți vedea. ‎N-ai știut că era ea.
‎Credeai că e Ibra.
‎Te temeai pentru tine și mama ta.
‎- Spui adevărul. ‎- N-o să intre la bulău.
‎Bine?
‎N-am nicio dovadă. ‎Nici ce era pus deoparte, nimic!
‎- A vorbit? ‎- Ce, la poliție?
‎Nu, evident că nu. Nu e genul ‎care să vorbească cu polițaii.
‎Nici Aïssata nu poate spune nimănui.
‎Te vor pe tine, personal.
‎Bună, Aïssata!
‎- Ce faci, scumpo? ‎- Bine. Malik nu e acasă.
‎Știu. Am venit să iau ceva. ‎Nici mama ta nu e acasă?
‎Nu, e la serviciu.
‎Bine. Pot să intru?
‎Să moară mama!
‎Termină!
‎Băi! E nebunie!
‎Tu chiar vezi?
‎E un miracol!
‎Să-mi bag...
‎- Se poate întâmpla. ‎- Ce?
‎- Ca un orb să-și recapete vederea. ‎- Cum?
‎După un șoc emoțional
‎sau după o lovitură la cap.
‎Cu Agna chiar a fost un accident. ‎Îți jur, încă nu vedeam clar.
‎- Credeam că vine să ne omoare. ‎- Te cred.
‎Trebuie să mă car.
‎Nu mai rezist să stau încuiat ‎zi și noapte cu mama. Nu mai pot.
‎Trebuie să fug de-aici.
‎Trebuie să mă car.
‎Doar așa se rezolvă. ‎Am fost mereu o povară pentru toți.
‎Hai, încetează!
‎Mersi pentru tot ce ai făcut. ‎Mulțumesc, frate.
‎Ți-e bine?
‎- Nu ți-e bine. ‎- Ba da.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Nimic.
‎Îmi poți spune orice.
‎E vorba de mama?
‎Au sunat de la spital?
‎Atunci, ce-i?
‎Îl putem găsi.
‎Pe Adama.
‎Și eu îl vreau la fel de mult ca tine. ‎Dar promite-mi că nu-l rănești pe Malik!
‎Malik? Ce-are a face?
‎Te rog, jură-mi!
‎Haide!
‎Eddy vrea să te vadă.
‎Un croșeu de dreapta. Încă unul.
‎- Lăsați-mă! ‎- Se duce să ia ceva.
‎Ce faci?
‎- A luat un foarfece de pomi. ‎- Ce faci cu el?
‎- Dă-mi mâna! ‎- Nu, stai!
‎Stai, te rog!
‎Futu-i!
‎Asta e.
‎Ți-a lăsat ceva.
‎Înțeleg. E în regulă.
‎Ți-a băgat amicul la subsol ‎și vrea să i te alături.
‎Dacă i te ofer,
‎mă lasă să folosesc câteva luni ‎niște puncte de vânzare.
‎Așa că am acceptat.
‎Nu-mi porți pică, nu? Sunt doar afaceri.
‎Du-l înapoi!
‎Hai!
‎Și dacă-ți dau tot cartierul?
‎Hai, să mergem!
‎Eu zic să mai așteptăm, Ibra.
‎Suntem încolțiți. ‎Împuțiții ăia ne așteaptă. Și apoi...
‎Mi-ai jurat, în morții tăi!
‎- Aïssata, ajunge! ‎- Dă-mi drumul, Oumar, te rog!
‎Ibra, te implor, dacă mă iubești, ‎dă-i drumul! Te rog, ascultă-mă!
‎Pe bune? Mama e în comă din cauza ta!
‎Nu vrei să vezi, dar tot ce se întâmplă ‎e din cauza ta!
‎A ta! Lasă-mă dracului! Dă-mi drumul!
‎Deschideți ușa!
‎Lăsați-mă dracului să ies! Deschideți ușa!
‎Dați-mi drumul!
‎Cine e acolo?
‎Hei! Nu!
‎Sunt eu, frate.
‎S-a terminat.
‎Futu-i!
‎Trebuie să ne grăbim.
‎Serviciul de urgență.
‎Adama.
‎Căcat, nu văd nimic!
‎Hai, ridică-te!
‎Au tăiat curentul, e ciudat.
‎Mă doare-n cur! ‎Avem zece kile în casă, vino după ele!
‎Ia o mașină și mănuși și îngroapă-le!
‎Nu-mi pasă, descurcă-te!
‎Mișcă-ți curul aici, acum!
‎Ai cinci minute! Ia-l pe Tony, dacă vrei.
‎Bun, ascultă-mă!
‎Ibra m-a privit în ochi...
‎Ce se întâmplă? Ce-i cu agitația asta?
‎Veniți!
‎Stați aici și încuiați ușa!
‎Orice-ar fi, nu deschideți nimănui!
‎Până vine poliția.
‎Serviciul de urgență.
‎Vă sun dintr-un apartament ‎din Blocul C al cartierului Murets.
‎Unii din cartierul Bastion ‎au intrat și atacă pe toată lumea!
‎Cine vă atacă?
‎Unii din cartierul Bastion. ‎Sunt înarmați și atacă!
‎- Ce fel de arme, dle? ‎- Nu știu!
‎Trebuie opriți, grăbiți-vă!
‎Ce cauți aici?
‎- Sus! ‎- Ibra, e totul în regulă?
‎Ibra, răspunde-mi!
‎Ce se întâmplă?
‎Ibra, răspunde-mi odată!
‎Ibra, răspunde-mi, te rog!
‎Ce se întâmplă?
‎Deschide ușa! Ce se întâmplă? ‎Răspunde-mi, te rog!
‎Uite ce ai făcut!
‎Ibra, răspunde-mi, te rog!
‎Ce se petrece?
‎Ibra, răspunde!
‎Ibra, răspunde odată! ‎Ce dracu' se întâmplă?
‎Căcat! Ibra!
‎Ibra, te rog, rămâi cu mine!
‎Ibra, totul va fi bine. Uită-te la mine! ‎Îți jur, totul va fi bine.
‎Te rog, rămâi cu mine! Uită-te la mine! ‎Nu pleca! Nu, rămâi cu mine, te rog!
‎Nu!
‎Nu pleca, Ibra, te rog!
‎Ibra, te rog, nu pleca! Nu mă părăsi!
‎Ibra!
‎Tu! Vino cu mine!
‎Hai, mișcă! Mișcă, am spus! Hai!
‎Hei, e în regulă! ‎Îl știu de când era copil. E orb.
‎Nu vezi că are handicap? Ce vrei să facă?
‎Lasă-l! Avem destui de prins.
‎Lasă-mă, bă!
‎Dă-mi drumul!
‎Acceptă-ți slăbiciunea ‎și fă-ți din ea un punct forte!
‎Subtitrarea: Crina Caliman