Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Чорт забирай.
-Закінчив? -Так.
Що таке? Чого смієшся?
Я спалив тебе.
Як не соромно.
Дурити сліпу людину.
Сліпий чи ні, байдуже.
У цій грі я сам як сліпе кошеня.
Трясця. Ти все запам'ятовуєш, так?
Ні.
Я насправді бачу.
Мовчи, бо держава не буде мені платити.
Дуриш. Я майже повірив!
Це єдина гра, у яку я програю.
Обережно! Кульки можуть загубитися.
-Дай послухати трек і не нюняй. -Трек?
-Так. -Гаразд.
Це чорновий варіант, ще сирий.
Тобі треба над ним попрацювати.
Слухай.
Непогано цього разу.
Це ти серйозно?
Зовсім непогано.
Мені байдуже! Він не може зневажати мене, чуєш?
Я зачекався. Хай приносить бабло, або...
Що відбувається?
Вони йдуть до нас.
-Хто? -Ібрагім.
Побачимось завтра?
Ти куди?
Треба ввечері поговорити.
Що він зробив?
Не лізь. Це не твоя справа.
У кожного свій страх.
Він був моїм.
Мій старший брат Ібрагім.
Та він не завжди був таким.
А я колись був зрячим.
80 -ТІ РОКИ
РАЙОН «МУРИ»
Батько обрав цей район...
...ось чому.
Це я й шукав.
Не все ж життя працювати на босів,
які об нас ноги витирають.
Згодна. Як назвеш ресторан?
Ресторан «Кейта».
Батько з Аґною, вагітною Ібрагімом,
прийшли сюди почати нове життя, краще життя.
Вони прийшли не одні, а з великими мріями...
...які мали неодмінно справдитися.
Раніше у людей тут цього не було.
Ресторан став знахідкою для всього району.
Місце для спілкування, сповнене життям.
Тато був щасливий.
Банани закінчилися.
Він забезпечував сім'ю.
-Тату, я пограю у футбол? -Так, біжи.
Ібра знайшов собі друзів у районі.
-Як справи? -Ходімо.
Усе було добре.
Доки тато не повернувся з батьківщини з сюрпризом.
Ти звикнеш.
-Моєю мамою. -Хай забирається!
Цього не буде, Аґна.
Ти не заведеш другу дружину.
Це Європа! Ти це знаєш.
-Мене тобі недостатньо? -Не в цьому справа.
-Навіщо ти це робиш? -Це мій дім.
Я сплачую рахунки. Це моє рішення.
Кінець розмови.
Як кінець? Ми відкрили ресторан разом.
Ти вже забув?
Усі шпалери, усе тут ми зробили разом.
-Вона збирає речі і йде. -Я все сказав.
Не роби так зі мною, Усмане! Я не прийму це!
Ти все збудував разом зі мною! Вона їде додому. Все!
Саме тоді Ібра почав втрачати свою безтурботну вдачу.
Це стало помітніше, коли через рік після приїзду мами
з'явився я.
Відтепер у сім'ї Кейта все змінилося.
Треба було поступитися місцем один для одного.
І це було нелегко.
-Навіщо тобі волосся мого сина? -Що ти сказала?
-Навіщо тобі волосся мого сина? -Прибираю. Не бачиш?
Що за чаклунство ти хочеш утнути?
Ти не сповна розуму.
Саме так! Викинь це!
Звісно, викину!
Ах ти ж розлучниця! Я прибираю, а ти...
Мама завжди боялася відьом.
На нашій батьківщині в них вірили.
Вона була певна, що Аґна ходила до відьми.
Вирісши на цих історіях, я шукав цю відьму повсюди.
І вірив, що знайшов її.
Ібрагім задихався в нашій квартирі, тому уникав її.
Привіт. Як справи?
Круто.
Тоді я цього не бачив.
Я дбав лише про те, як перемогти батька в авале.
Ти що, перемагаєш мене?
Твій батько вперше програє.
Айсато, не заважай.
Народження моєї зведеної сестри Айсати повернуло Аґні втрачені позиції.
Неочікуваний хід.
Перемога!
Ти думав, що в мене слабка позиція.
А я цим скористався.
Як казав мій командир:
«Прийми свою слабкість».
«Не борися з нею. Зроби її своєю силою».
-Зрозумів? -Зіграймо ще раз?
З радістю!
Копи! Тут копи!
Чекай.
-Іди до дядька. -Ходи, люба.
Стій!
Зупинись!
Що ви всі тут робите? Що це?
Обережно! Копи! Гей!
Гей, тут копи!
Більше ніколи не ступай у мій дім!
Пане!
Пане! Досить!
-Назад! -Ти більше не мій син!
Ти зганьбив сім'ю! Ти ганьба сім'ї Кейта!
-Зупинись! -Пане!
-Геть! -Зупинись!
Це твоя провина! Ти все йому прощаєш.
-Так! -Ходімо.
Ти більше не мій син! Геть звідси!
Я ніколи раніше не бачив батька таким.
Я не все зрозумів,
але побачив, що сім'я Кейта — це ілюзія.
Гей, я тут!
Ну ж бо!
Він може боляче бити.
-Байдуже. -Кажу тобі.
Забирайся звідси!
Відвали!
Не торкайся!
І що ти зробиш?
Допоможіть, будь ласка!
Для тата це був нещасний випадок,
а мама була впевнена, що Аґна вдалася до чарів.
На її думку, я став таким через чорну магію.
Чорна магія забрала мій зір.
І знову через мене кожен мав чимось поступитися.
Як Адама?
Я можу допомогти.
Мама не має позбуватися своїх речей.
Так? Як ти допоможеш?
Допоможеш йому повернути зір?
Наша квартира не підходить. Вона надто мала.
Захаращена.
Треба винести мотлох.
Щоб він не перечіпався через речі, поки звикатиме.
Кожен докладе зусиль, і твоя мама теж.
Я знайшов квартиру.
Дуже велику, у блоці В.
Багато кімнат, підійде для всієї сім'ї.
І як же ти так швидко знайшов тут квартиру?
Кому ти погрожував?
Кому дав хабаря?
Думаєш, я житиму в місці, що оплачується брудними грошима?
Не ти, а я маю дбати про свою сім'ю.
Знаєш що?
Приходь, коли станеш хорошою людиною.
Справжньою.
Інакше...
...забудь мене.
Моя кімната така велика!
-Вона вся буде моєю? -Уся.
А де кімната Адами?
Поряд.
З його кімнати видно мою вежу.
Коли він приїде?
Скоро.
Айсато, іди пограйся у своїй кімнаті.
Я поговорю з твоїм братом.
Ібе...
-Мабуть, це погана ідея. -Не переймайся, мамо.
Ти стільки пережила.
Годі підлаштовуватися. Старий як захоче, то прийде.
Ти так швидко виріс.
-Отже, квартира моя. -Уся твоя.
Не хвилюйся.
-Я пішов. -Дякую.
Молодець, синку! Я тобі більше не потрібен.
Дай мені ціпок. Ось.
Тобі зручно?
У мене для тебе щось є.
Що це?
Вгадай.
Набір для авале?
Спеціально для тебе.
Ось.
«Прийми свою...»
«Прийми свою слабкість і...
зроби її...
своєю силою».
«Прийми свою слабкість і зроби її своєю силою».
Молодець, синку.
Я пишаюся тобою.
Прийми свою слабкість і зроби її своєю силою.
Це тебе не стосується.
Облиш свого брата!
-Він наполовину брат. -Ні, брат!
Тут немає напівбратів!
Що ти хочеш довести, ображаючи слабших?
Я говорив з його другом, не з ним.
Твій захист зробить з нього чоловіка?
Я ставлюся до нього, як і до інших. Роби те саме.
-Як до інших? То я маю його побити? -Ти ж бив мене.
І був правий. І знову бив би, якщо треба.
Прийдеш увечері.
Як ти, тату?
Я в нормі, синку.
Підеш?
У мене немає вибору.
От трясця...
Не йди. Погане передчуття.
Тоді він піде до мене додому, а там мама і сестра. Краще я.
Гей, це через Айсату?
Ні, ми дуже обережні. Річ не в цьому.
Не хвилюйся. Усе буде добре. Я розберуся з твоїм братом.
Зіграємо ще партію.
Я ненадовго.
Сидіти.
Ти знаєш, тобі не можна всередину.
Обережно! Сюди.
-Як справи? Добре? -Так, непогано.
Я не чекала на вас так швидко.
-Папери ще не готові. -Вибачте. Мені треба в туалет.
Стули пельку! Хто ти такий, щоб чіпати мою сестру?
Вона королева, а ти волоцюга!
-Ібро, повір, я не чіпав твою сестру. -Мовчи! Не бреши мені!
Клянуся, підійдеш до неї, і тобі смерть
Заберіть його, поки не вбив.
Мій хлопчику, що відбувається?
Пробачте.
Ти труп!
Підводься!
Убий його!
Ти мене чуєш?
У мене всюди очі й вуха! Забирайся!
Наблизишся до неї, і я знатиму про це!
-Сучий сину. Чуєш? -Зупинись, прошу!
-Ти чіпаєш сестер? -Не грайся зі мною!
Він пішов.
Вони відпустили Маліка.
Так не можна. Через них життя стало пеклом.
Вони все ламають.
Поглянь на ліфт, вони його ламають, щоб робити свої справи.
Не хвилюйтеся, пані Діоп.
Усе буде добре.
Адама?
-До тебе прийшли. -Хто?
Лишенько, скажіть йому викинути цю стару футболку.
Він же її не бачить.
Не чіпай цю футболку.
Раніше вона була моєю.
А, тоді добре.
Яка гарна футболка.
Дуже гарна.
Нічого ти не розумієш!
Ніякого сорому!
У мене чудова футболка.
Гаразд, діти, я пішов до ресторану.
-Залишмо молодь. -Добре.
-Бувай, тату. -Бувай.
-Чудово виглядаєш. -Дякую.
-Як ти? -Добре, а ти?
Непогано.
Роблю дещо.
-Ти знаєш, де він? -Хто?
А ти як гадаєш?
Не знаю.
Я дзвоню йому два дні. Потрапляю на голосову пошту.
Цей козел мене блокує. Я все пробувала. Інста, Снеп.
Сподіваюся, у нього все добре.
Якщо він блокує мене через іншу, йому кінець.
Це смішно?
Зовсім ні.
Айсо, я не насмілюсь сміятися.
Тебе боїться весь квартал. Я б не сміявся.
Гаразд.
Дай послухаю трек.
-Цей? -Так.
Ось так. Це твій зробив.
Подобається?
Я в захваті!
Дійсно?
А він молодець!
Ти б так не казала про його трек, якби не моя магія.
Ти ревнуєш?
Трішки.
Не хвилюйся. Ти найкращий.
Так уже краще.
Я серйозно. Такого раніше не було. Ми говорили по десять разів на день.
-Пообіцяй, що нікому не скажеш. -Що?
Присягнися!
Що не скажеш.
Кажи.
Я був у місіс Діоп.
Я чув, як Ібра з хлопцями били його
і погрожували вбити, якщо побачать вас разом.
Чорт забирай.
Бачиш?
Я казав тобі: роби що хочеш, але щоб ніхто не бачив.
Яка іншим різниця?
Не можна просто... Розумієш ситуацію?
Що сталося?
Не чуєш?
Ні.
Якийсь дивний звук.
Ходімо.
Це тато!
Тату!
Тату! Треба когось покликати! Тату!
Допоможіть! Таточку...
Що з ним?
-Що з ним? -Поклич допомогу!
Допоможіть! Викличте когось.
-Допоможіть! -Тату, не йди від мене.
-Тату! -Допоможіть!
Вона права.
Цей ресторан ваш.
Ти відкрила його з чоловіком.
Важко працювала.
Не вірю, що він залишив його вам обом.
Серйозно...
Вона завжди байдикувала.
Усман їй уже купив ту квартиру.
То й ресторан успадкувала?
А що Ібрагім? Що він отримає?
Нічого?
Це неправильно.
Хай навіть вони не спілкувались, не можна так чинити з власним сином.
Тобі треба боротися.
Тепер, коли його більше немає, ми маємо залишатися в тіні, синку.
Ще більше, ніж раніше.
Маліку, чекай!
Що сталося?
-Нічого. -«Нічого»?
Нічого, заспокойся. Не тут.
Я скучила з тобою. Я з ним поговорю, мені байдуже.
З ким?
-З Іброю. -Ні.
Ні. Нічого йому не кажи.
Ми будемо мовчати й чекати, доки все це не закінчиться. Вибору немає.
Я бачив у його очах, що він хоче мене вбити.
Він не завжди був таким. Він вважає, що так захищає нас із мамою.
Він тебе прийме.
Я не можу.
Ти не розумієш.
Ти серйозно?
Адама.
Тільки ти врятуєш нас.
Приходь до мене, як будеш готовий.
Я можу допомогти, Адамо.
Я можу допомогти.
Ми зачиняємося.
Гей, ти сліпий чи глухий?
-Що ти робиш? Ми чекаємо. -Він не йде.
Облиш його.
Є розмова про Едді. Це нагальніше. Ходімо.
Ані руш!
На землю!
Руки за голову!
Давай це! Стули пельку! Віддай, або помреш!
Я все забрав!
Відчиніть!
Що відбувається?
Що сталося?
Поклади он там, ліворуч. У спальні.
Що значить «он там»?
-Що це? -Маю зберігати дещо тут. Вибору немає.
Війна з Едді та його бандою виходить з -під контролю.
-А ми тут до чого? -Що ти сказав?
-Я не хочу бути частиною цього. -Що ти сказав?
Чому не в тебе?
Приїдуть копи — я сяду. А інваліда вони не чіпатимуть.
Все це і моє теж.
Мені начхати на заповіт.
Хочу залишити речі тут — залишу!
До душі це батьку, чи ні, це наполовину моє. Крапка.
Зрозумів?
Я подбаю про тебе та твою маму.
Його немає, отже, за тебе дбаю я. По-моєму.
Гроші на столі, як з ним.
-Гей, тут копи! -Копи!
Стій!
Томе!
Стій!
Біжи туди!
Стій!
Копи!
Дідько!
Гей! Назад! Усі назад!
Відійдіть!
Назад!
Нічого цікавого.
Що тут сталося?
Робимо свою роботу.
-Що він зробив? -Нас викликали.
-Хлопців Едді пограбували. -Томтом, що скажеш?
Не знаю. Це все той сучий син.
Стули пельку.
Пам'ятай, з ким говориш.
Чому він почав тікати, побачивши нас?
Обшукайте його тут.
-Мені не потрібен твій дозвіл. -Якщо він грабіжник, ви щось знайдете.
Обшукайте його. Знайдете щось...
...заберете його. Ніхто не ворухнеться.
Якщо заберете його без обшуку,
тут почнуться такі заворушення...
Це все?
Так.
Чорт забирай.
Забирайтеся звідси.
Краще швиденько!
Знімай!
Швидше!
ТОРГОВИЙ ЦЕНТР «Б'ЄВР» ПЕКАРНЯ
Розсилай своє резюме. Вона це сказала, бро!
Твій кузен намаханий.
Тоді дівчина каже...
Чого ти хочеш?
Власники крамниць скаржаться.
Мені це не подобається.
Я захищаю цей район. Усі мають долучитися.
Ти пильнуєш свій бізнес. Я не ідіот, Ібрагіме.
Гей, діду.
Не приходь і не читай лекцій. Я більше не хлопчик.
Ібрагіме!
Не кажи собі, що ти виріс без любові.
Твій тато любив тебе.
Дуже.
Я знаю, в душі ти це розумієш.
-Цей старий не сповна розуму. -Ага.
Ібро, що ти робиш?
Ібро! Ти куди?
Що сталося?
Вони все вкрали. Всі речі Ібри.
Нічого немає.
Це ніколи не скінчиться. Я більше так не можу...
Я втомився.
Зайди.
Коли це скінчиться?
Я так не можу.
Я боюся за маму.
Я маю позбутися його.
Тобі це під силу.
Ти ж мене зробила сліпим.
Ти так думаєш?
Так думає мама.
Приходь до мене, Адамо.
Слухай мій голос, слухай своє серце.
Тепер ти бачиш, Адамо.
Я знаю, хто ти.
РАЙОН "БАСТІОНИ"
Чого хочеш, друже?
Ти не зможеш це контролювати.
-Ти не знаєш, на що здатний мій брат. -Не знаю.
Та я здатний на гірше.
Через вашу війну страждають інші.
Матері, діти, усі.
Поверни речі, будь ласка.
Повернути речі?
Прокинься. За кого ти себе маєш?
Бізнес є бізнес.
Я забрав лише своє.
І воно залишиться тут.
Я бачу, ти хороша людина. Повертайся додому, доки не набрався проблем.
Уведіть його.
-Йди. -Не торкайся мене.
Іди додому!
Я можу йти сам.
-Тримай! Не рухайся! -Гей!
Іди сюди!
-Давай, чорт забирай! -Годі!
-Відпустіть! -Йди вже!
-Тримай його! -Зупиніться!
-Що ти затіяв з Едді? -Нічого! Я нічого не робив!
Речі зникли.
Ти був у районі Едді, та нічого не робив?
Томтом бачив, як ти йшов. Що ти там робив?
Намагався повернути речі.
Виправити ситуацію.
Присягаюся.
Кажи, йолопе!
Мовчиш? Ходімо!
Він говоритиме.
Життям клянусь.
Мертвий він нічого не скаже. Зробімо це інакше.
Ми дамо тобі подумати. Коли повернемось, краще, щоб ти почав говорити.
Адамо...
Слухай своє серце.
Ворог твого ворога — твій друг, Адамо.
-Це не могло зачекати? -Ні, не могло.
Ти чула, що кажуть люди? Твій брат зачинив Адаму в підвалі.
Не може бути.
Може.
Я спитав у друзів. Мені сказали.
Його мама не знає, де він.
-Вона боїться. -Хто це сказав?
Не можу сказати.
-Ти мені не довіряєш? -Ні, звісно, я тобі довіряю.
Та твоєму брату — ні.
Якщо він так з Адамою, що буде зі мною?
Не знаю, що сказав твій друг, але це точно маячня.
Ібра не святий, та не вини його в усіх гріхах.
-Він би не вчинив так з Адамою. -Так? Хіба він не хотів мене вбити?
Він намагався захистити мене.
Годі його виправдовувати.
Розплющ очі.
Серйозно.
Або втратиш усе.
-Ваш син тут. -Боже, дитинко!
Що вони з тобою зробили? Боже мій!
Що з тобою? Навіщо його так бити?
Заспокойся, дідько!
Тихо.
Відпусти мене!
Хай він скаже, що робив у Едді, зрозуміла? Чи я його вб'ю.
Тобі стане краще. Я про тебе подбаю.
Мамо.
Мій любий.
Я бачу.
Я починаю бачити.
Не знаєш, де Адама?
Я маю знати?
Я чула, Маймуна його шукає. Ти не знаєш, де він?
-Я маю знати, де він? -Не маєш.
Люди різне говорять.
Різне?
Та кажи вже. Що вони кажуть?
І що?
-Що ти тримаєш Адаму в підвалі. -Що?
Гей!
Ібе. Це ж маячня, так?
Ібе! Скажи, що це неправда.
Ібе, скажи, що ти цього не зробив.
Ібе!
-Він мене зрадив. -Що?
Він сам винен, що його замкнули. Не я.
Відпусти його, Ібро, благаю тебе.
-Я не можу, не зараз. -Мамо.
Не можна так робити з родиною! Він твій брат!
-Він більше не моя сім'я. -Що?
Не дратуйте мене. Я сам дам цьому раду.
Ні, ми не зупинимося. Це серйозно.
-Знаєш, він і Маліка побив? -Ібе...
Мало не вбив його.
-Тато ніколи б тобі не цього дозволив. -Замовкни!
Ви подуріли? Ану замовкніть!
Не згадуй його тут, ясно?
Не смій згадувати його.
Де він був, коли ми платили за школу?
Коли я купив тобі комп'ютер? Коли ми мали платити за квартиру?
Я маю заробляти на це.
Ти не уявляєш, як мені важко. Я роблю це, щоб у тебе було гарне життя!
То це мама і я винні в цьому?
-Ти став бандитом, а винні ми? -Що?
Гадаєш, це усе безкоштовно? Це все має ціну!
Як це все сюди потрапило?
Думаєш, я не хочу бути чистим, як твої багаті друзі?
Еге ж, тепер ти жертва.
Жертв тут немає! Навіть не починай цього!
Я заробляю сам. Я нікому нічого не винен!
Забирай свої брудні гроші! Чого ти хочеш?
Хочеш нас купити?
Моя совість не продається!
Я мушу це робити! Я маю викликати повагу. Розумієш?
-Хочеш вмочити руки в кров? Уперед! -Годі мене діставати!
-Тобі пощастило, я йду! -Не діставай мене.
Правильно, геть! Покидьок!
Я ненавиджу тебе!
Це Аґна.
Я не хотів!
Я її вбив.
Ходімо.
Ну, ходімо!
Проведіть їх.
Ідіть сюди.
Ти впевнений?
А чим я ризикую?
Вона стара. Він сліпий.
Гадаю...
...якщо в тебе родина твого ворога, він у тебе в кишені.
Якщо щось станеться, виженемо їх.
Я знайшов її ось так. Я викликав швидку, вона в дорозі.
Я не бачив, як вона йшла в підвал.
Стули пельку!
-Ти труп! Я тебе вб'ю! -Ібро!
Зупинись!
-Годі! -Я вб'ю тебе!
-Ібро! Годі! -Я тебе вб'ю, покидьку!
-Зупинись! Ібро! -Ти труп! Я тебе вб'ю!
-Годі! -Відпусти мене!
-Подивись! -Годі кричати!
Подивись!
Подивись, що вони накоїли!
Адамо...
Поки ми тут, ніхто не знає, що ти знову бачиш.
Це нас захищає. Ніхто не підозрюватиме сліпу людину.
Сліпий не може бути вбивцею.
Ходи сюди, синку.
Я справді її не бачив, мамо.
Я думав, це вони.
Знаю, синку. Я це знаю.
Та лишайся сліпим.
Ніхто не піддасть сумніву твої слова.
Пам'ятаєш, що казав тато?
Зроби свою слабкість силою.
Дай погляну на твої очі.
Дякую.
-Салам. -Привіт, мамо.
-Як ти? -Айсата чекає на тебе у твоїй кімнаті.
Спитай її, чи їстиме з нами.
Чорт забирай...
Де ти був?
Ходив за продуктами.
Продуктами? Ти їх там зберігаєш?
Ні, магазин був закритий.
Спитай Айсату, чи вона їстиме.
Мама питає, чи їстимеш із нами.
То як?
Добре.
Їстиме.
Ось.
Можна, я допоможу?
Роби, що хочеш.
Та це має закінчитись.
Я більше не дам тобі ані цента.
Дякувати Богу, Усман більше не з нами й не бачить це все.
Що це було?
Витягніть це звідси.
Ми дуже ризикуємо, що ви тут.
Ти теж.
Знаю, та я маю з тобою поговорити.
Все йде шкереберть. Відколи Аґна в комі, Ібра втрачає глузд.
Айсата дуже зла на тебе. Вона шукає тебе!
Аґні не кращає?
Ні.
Це ще не все.
Відколи Едді вкрав ті речі він усе контролює.
Ібрі погрожують оптовики.
Його хлопці зникають. Наші райони воюють.
Хай дзвонить!
Стає все гірше.
Кляті копи!
Вони вимагають гроші у власників крамниць. Знаєш Шерифа, перукаря?
Ти знаєш його. Він їм відмовив.
Тепер Шерифа немає. І перукарні немає.
Лише попіл.
Чорт забирай...
Пані Діоп не виходить. Айсата в депресії.
Наші стосунки, увесь район, діти, усе шкереберть, брате.
Усе руйнується.
Я мав прийти до тебе, розповісти.
Треба щось робити.
Це розбиває мені серце, та що я можу?
Не знаю.
Може...
...піти до копів?
Що?
Це має припинитися.
Розкажи їм, що сталося, що зробив Ібра.
Я теж не люблю поліцію.
Але в нас замало часу.
Це зайшло надто далеко.
Що я скажу про Аґну?
Скажи їм правду.
Ти сліпий, нічого не бачиш. Ти не знав, що це вона.
Ти думав, це Ібра.
Боявся за своє життя й життя матері.
-Скажи правду. -Він не сяде за ґрати.
Розумієш?
У мене немає доказів, нічого.
-Він розмовляв? -З копами?
Звісно, він не розмовляв з копами. Він не з тих, хто ходить до копів.
Навіть Айсата нікому не скаже.
Їм потрібен ти.
Привіт, Айсато.
-Як ти, люба? -Добре.
Маліка немає вдома.
Знаю, я просто прийшла по дещо. Твоєї мами теж немає?
Ні, вона на роботі.
Добре. Можна зайти?
Мамо моя рідна!
Та досить уже.
Ого! Це неймовірно!
Ти що, бачиш?
Це бісове диво.
Трясця...
Таке буває.
Що?
-У сліпих повертається зір. -Як це?
В часи потрясінь, або...
після удару головою.
Аґну я справді не побачив.
Присягаюся, я тоді ще ледь бачив.
-Думав, нас ідуть убити. -Я тобі вірю.
Мені треба йти, бро.
Нестерпно сидіти тут із мамою вдень і вночі. Я так не можу.
Треба втекти подалі.
Мені треба піти.
Це єдиний спосіб. Я завжди був тягарем для всіх.
Не треба так.
Дякую за все.
Дякую, брате.
-Усе гаразд? -Так.
-У тебе щось сталося. -Ні, все добре.
-Що сталося? -Нічого.
Поговори зі мною.
Це через маму?
З лікарні є новини?
Що тоді?
Ми можемо його знайти.
Ми знайдемо Адаму.
Слухай, я теж хочу знайти його. Та пообіцяй, що не скривдиш Маліка.
До чого тут він?
Пообіцяй.
Розповідай.
Едді кличе.
Йому вдарили хуком справа, і ще раз.
-Відпустіть мене! -Він за чимось пішов.
Що ти робиш?
-Секатор. -Що ти робиш?
Узяв секатор.
-Дай руку! -Не треба!
Досить!
Дідько.
Ось так.
Він тобі дещо передав.
Я розумію. Усе гаразд.
Твій друг у підвалі. Ібра хоче, щоб ти приєднався до нього.
Як я тебе передам,
він натомість позичить мені пару точок.
Я погодився.
Не ображайся.
Це лише бізнес.
Уведіть його.
Ходімо.
Пропоную тобі весь район.
Їдьмо вже.
Треба почекати, Ібро.
Нас загнали в кут. Ці покидьки вичікують. А потім...
Ти обіцяв мені. Ти, в біса, обіцяв мені!
Айсато, досить. Не чіпай мене, Омаре.
Ібро, благаю тебе. Відпусти його якщо любиш мене.
Прошу, послухай.
Ти серйозно? Це через тебе мама в комі.
Ти не хочеш цього бачити, але це все через тебе!
Ти! Чорт забирай! Відпусти мене!
Відчини двері, трясця!
Випусти мене, чорт забирай! Відчини двері!
Випустіть мене!
Хто там?
Гей! Не треба!
Це я, брате.
Усе скінчено.
Чорт.
Треба поспішати.
Поліція, слухаю вас.
Адама.
Дідько, я нічого не бачу.
Вставай.
Електрику відключили. Це дивно.
Мені начхати!
У будинку десять кіло наркоти, забери їх.
Візьми машину, рукавиці, й закопай.
Мені начхати. Розберися сам!
Сюди! Зараз же!
П'ять хвилин, починаємо! Можеш привести Тоні.
Слухай сюди.
Ібра поглянув мені в очі...
Що відбувається? Що за метушня?
Ходімо.
Залишайтеся тут. Замкніться.
В жодному разі не відчиняйте двері.
До прибуття поліції.
Поліція, слухаю вас.
Я телефоную з квартири блока «С» району «Мури».
Хлопці з «Бастіонів» нападають на всіх.
Хто на вас нападає?
Хлопці з району «Бастіони». Вони озброєні.
-Яка у них зброя? -Не знаю!
Прошу, покваптеся!
Що ти тут робиш?
-Підводься. -Ібро, усе гаразд?
Ібро, ти мене чуєш?
Що відбувається?
Ібро, відповідай!
Ібро, відповідай мені, прошу.
Що відбувається?
Відчини двері! Що відбувається? Будь ласка, скажи щось!
Дивися, що ти накоїв
Ібро, скажи щось, будь ласка!
Що трапилось?
Ібро, скажи!
Ібро, трясця, відповідай! Якого біса тут коїться?
Дідько, Ібро!
Ібро, прошу, не лишай мене.
Усе буде добре. Поглянь на мене.
Обіцяю, все буде добре.
Не помирай. Я тут. Поглянь сюди.
Ні, не йди! Будь зі мною, будь ласка!
Ні!
Ні, не уходь, Ібро. Прошу!
Ібро, не йди! Не кидай мене!
Ібро!
Ти! Ходімо зі мною.
Рухайся! Уперед! Давай!
Гей, його не чіпай!
Я його знаю з дитинства. Він сліпий.
Бачиш? Він інвалід!
Що ти від нього хочеш? Він інвалід.
Ходімо. Є інші справи.
Не чіпай мене!
Відпусти!
Прийми свою слабкість, зроби її своєю силою.
Переклад субтитрів: Катерина Мельниченко